francouzský politik From Wikipedia, the free encyclopedia
Raymond Poincaré [rémon puenkaré] (20. srpen 1860, Bar-le-Duc – 15. října 1934, Paříž) byl francouzský konzervativní politik, prezident Francouzské republiky v letech 1913 až 1920 a předtím i poté celkově třikrát premiér. Byl bratrancem matematika Henriho Poincaré.
Raymond Poincaré | |
---|---|
![]() | |
10. prezident Francie | |
Ve funkci: 18. února 1913 – 17. ledna 1920 | |
Předchůdce | Armand Fallières |
Nástupce | Paul Deschanel |
76., 89. a 95. předseda vlády Francie | |
Ve funkci: 23. července 1926 – 29. července 1929 | |
Předchůdce | Édouard Herriot |
Nástupce | Aristide Briand |
Ve funkci: 15. ledna 1922 – 8. června 1924 | |
Předchůdce | Aristide Briand |
Nástupce | Frédéric François-Marsal |
Ve funkci: 21. ledna 1912 – 21. ledna 1913 | |
Předchůdce | Joseph Caillaux |
Nástupce | Aristide Briand |
Ministr zahraničních věcí Francie | |
Ve funkci: 15. ledna 1922 – 8. června 1924 | |
Předchůdce | Aristide Briand |
Nástupce | Edmond Lefebvre du Prey |
Ve funkci: 14. ledna 1912 – 21. ledna 1913 | |
Předchůdce | Justin de Selves |
Nástupce | Charles Jonnart |
Ministr financí Francie | |
Ve funkci: 23. července 1926 – 11. listopadu 1928 | |
Předchůdce | Anatole de Monzie |
Nástupce | Henry Chéron |
Ve funkci: 14. března 1906 – 25. října 1906 | |
Předseda vlády | Ferdinand Sarrien |
Předchůdce | Pierre Merlou |
Nástupce | Joseph Caillaux |
Ve funkci: 30. května 1894 – 26. ledna 1895 | |
Předseda vlády | Charles Dupuy |
Předchůdce | Auguste Burdeau |
Nástupce | Alexandre Ribot |
Ministr školství | |
Ve funkci: 26. ledna 1895 – 1. listopadu 1895 | |
Předseda vlády | Alexandre Ribot |
Předchůdce | Georges Leygues |
Nástupce | Émile Combes |
Ve funkci: 4. dubna 1893 – 3. prosince 1893 | |
Předseda vlády | Charles Dupuy |
Předchůdce | Charles Dupuy |
Nástupce | Eugène Spuller |
Stranická příslušnost | |
Členství | Demokratická republikánská aliance |
Narození | 20. srpna 1860 Bar-le-Duc |
Úmrtí | 15. října 1934 (ve věku 74 let) Paříž |
Příčina úmrtí | plicní embolie |
Místo pohřbení | Nubécourt |
Choť | Henriette Poincaré |
Rodiče | Antoni Poincaré a Nanine Marie Ficatier |
Příbuzní | Lucien Poincaré (sourozenec) Henri Poincaré (syn otcova bratra) |
Alma mater | Pařížská právní fakulta |
Profese | politik, advokát a novinář |
Náboženství | katolická církev |
Ocenění | Řád Serafínů (1913) rytíř Řádu slona (1914) velkokříž s řetězem Řádu bílé růže (1920) Řád Mahá Čakrí Kříž za chrabrost … více na Wikidatech |
Commons | Raymond Poincaré |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
V roce 1870, když byl Poincaré 10 let starý, bylo jeho rodné město Bar-le-Duc během prusko-francouzské války obsazeno nepřátelským vojskem, což pravděpodobně negativně ovlivnilo jeho pozdější postoj k Německé říši.[1]
Poincaré vystudoval práva na pařížské univerzitě Sorbonne a poté pracoval jako advokát. Jeho manželkou se stala Henriette roz. Benucci (* 8. května 1858).
V roce 1887 byl zvolen do poslanecké sněmovny za departement Meuse. V letech 1890 až 1892 se profiloval jako znalec při projednávání státního rozpočtu, přičemž vynikl jako zprostředkovatel mezi různými politickými tábory.
Předsedou rady ministrů (président du Conseil des ministres) se poprvé stal 21. ledna 1912. Po roce působení v čele vlády byl zvolen 10. prezidentem Francouzské republiky a dne 18. února 1913 uveden do tohoto úřadu. Zůstal hlavou státu po celou dobu první světové války až do 17. ledna 1920. Již 15. ledna 1922 vystřídal socialistického politika Aristida Brianda v úřadě premiéra a zůstal jím do 8. června 1924. Po mezihře s premiérem Édouardem Herriotem se Poincaré vrátil do této funkce dne 23. července 1926 a zůstal premiérem do 29. července 1929. Ve věku 68 let pak odešel do politické výslužby.
Během červencové politické krize v Evropě roku 1914 odcestoval Poincaré spolu s premiérem Reném Vivianim do Petrohradu. Zde dal představitelům Ruského impéria „slavnostní příslib závazků“, které vyplývaly ze spojenectví obou zemí. To posílilo cara Nikolaje II. a ruskou vládu v jejich odhodlání pomoci Srbsku, které bylo po atentátu v Sarajevě ohrožováno Rakouskem-Uherskem. Týden poté vyhlásilo Rusko generální mobilizaci, po které mu Německá říše vyhlásila válku. Poincaré se po celou dobu trvání první světové války rozhodně zasazoval pro její pokračování ze strany Francie a jejích spojenců až do vítězného konce.
Jako prezident podepsal Poincaré dne 4. června 1917 dekret o založení polské Modré armády ve Francii, což byl významný krok na cestě k obnovení Polska jako samostatného státu.[2]
Prezident vydal 16. prosince 1917 dekret, kterým prohlásil nově vznikající legionářské vojsko ve Francii za "samostatnou československou armádu". [3]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.