![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c4/IP_stack_connections.svg/langcs-640px-IP_stack_connections.svg.png&w=640&q=50)
Protokolový zásobník
implementace sady komunikačních protokolů / From Wikipedia, the free encyclopedia
Protokolový zásobník je implementace sady protokolů pro počítačové sítě. Oba termíny se často používají jako synonyma, ale přesně řečeno, sada protokolů je definice protokolů, zatímco protokolový zásobník je jejich softwarová implementace[1].
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c4/IP_stack_connections.svg/320px-IP_stack_connections.svg.png)
Jednotlivé protokoly v sadě bývají navrženy s určitou jednotící myšlenkou, což usnadňuje návrh a implementaci. Modularizace usnadňuje návrh a implementaci. Protože protokolový modul typicky komunikuje se dvěma dalšími moduly, celá sada je obvykle strukturována do vrstev, odkud pochází název zásobník protokolů. Nejnižší protokol je vždy „nízkoúrovňový“ a pracuje s fyzickým hardwarem. Každá vyšší vrstva přidává další vlastnosti. Uživatelské aplikace obvykle pracují pouze s nejvyšší vrstvou (viz také Referenční model ISO/OSI)[2].
V praktické implementaci jsou protokolové zásobníky často rozděleny na tři hlavní části: část pro přístup k mediu, transportní část a aplikační část. Určitý operační systém nebo platforma má obvykle dvě dobře definovaná softwarová rozhraní: jedno mezi vrstvou pro přístup k médiu a transportní vrstvou a druhé mezi transportní a aplikační vrstvou.
Rozhraní mezi vrstvou pro přístup k médiu a transportní vrstvou definuje, jak software transportního protokolu používá určité typy médií a hardwaru („ovladače karet“). Tato úroveň rozhraní například definuje, jak transportní software TCP/IP využívá hardwarových služeb sítě Ethernet. V prostředí Microsoft Windows a DOS patří k těmto rozhraním ODI a NDIS.
Rozhraní mezi aplikační a transportní vrstvou definuje, jak aplikační programy využívají transportní vrstvu. Tato úroveň rozhraní například definuje, jak WWW prohlížeč komunikuje s transportním softwarem TCP/IP. K těmto rozhraním patří Berkeley sockets a Systém V STREAMS ve světě Unixu a Winsock v operačních systémech firmy Microsoft.