moc dána člověku zastavěném politické funkce From Wikipedia, the free encyclopedia
Politická moc (latinsky imperium) je moc držená jedincem či skupinou, která umožňuje řízení a správu společnosti či schopnost politických aktérů ovlivňovat politická rozhodnutí. Existuje řada cest k získání politické moci.
Německý sociolog Max Weber uváděl, že jedinci, kteří se věnují politice, chtějí získat politickou moc. Takový druh moci je tedy jednou ze základních kategorií politiky, vedle dalších jako jsou stát, hierarchie, autorita, řád, konflikt aj.[1]
Již Niccolo Machiavelli považoval moc za hlavní atribut politického života. Podle jeho slov je polovina našeho konání závislá na přízni okolností (fortuna) a druhá polovina na svobodné vůli každého z nás. Pro uchopení moci je nutné vynaložit všechny síly na cíl (virtú), který je představován nabytím a udržením moci. To je dostačující podmínka k tomu, aby se z občana zrodil vládce.[2] Machiavelli v tomto smyslu souhlasil s použitím všech známých prostředků, které povedou k tomuto cíli a Max Weber jeho myšlenku doplnil, že rozhodujícím prostředkem k získání moci je pro politika násilí a jeho „mocenský instinkt“[3].
Weber odděloval dva druhy moci:
Lidé by nikdy nedosáhli toho, co je možné, kdyby ve světě soustavně nesahali po tom, co možné není.Max Weber, Politika jako povolání, 1919
Z citátu pak vyvozuje, že proces politiky je de facto uměním nemožného, a kdo se chce takto chovat, musí mít vlastnosti vůdce a hrdiny.
Pro politickou antropologii je kategorie moci jedním z nejdůležitějších objektů výzkumu, protože předpokládá, že moc a mocenské vztahy jsou základními pilíři politiky samotné a odhalují její podstatu.
Donald Kurtz souhlasí s Weberovým náhledem na moc, který postuluje: „(moc je) možnost, že jeden z činitelů uvnitř sociálních vztahů bude schopen prosadit bez odporu svou vůli.“ [4] Michel Foucault popisuje moc jako antropomorfní faktor, jenž se objevuje v různých podobách a formách.[5] Samotná politická antropologie předpokládá, že všechny společnosti jsou bez výjimky společnosti politické, moc sama o sobě je imanentní pro každou z nich, dokonce i pro jednotlivce v nich žijících. Alfred Radcliffe-Brown se domnívá, že nelze definovat existenci státní moci, která dle něj neexistuje, protože představuje mj. abstraktní formu moci. Moc je naopak vždy skutečný atribut jednotlivců - vládců, králů, ministrů nebo voličů.[4]
Politická antropologie také zkoumá zdroje politické moci a rozděluje je do pěti skupin:
Politická antropologie definuje způsoby, jak vůdci nabývají politickou moc:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.