Oxidační činidlo
From Wikipedia, the free encyclopedia
Oxidační činidlo je látka, která přijímá elektrony od jiné látky, oxiduje ji a sama sebe redukuje. Mezi nejsilnější oxidační činidla patří prvky z pravé horní části periodické tabulky (například: fluor, kyslík, chlor) a některé sloučeniny (anorg. kyseliny, manganistany, peroxidy) a některé druhy molekul prvků (ozon). Silná oxidační činidla vyvolávají vysoce termické reakce a bývají často využívána ve výbušninách a raketové technice.
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e5/GHS-pictogram-rondflam.svg/640px-GHS-pictogram-rondflam.svg.png)
Reakce silných oxidačních činidel se špatně zastavují a vytvářejí vice násobně oxidované produkty.
V organické chemii vytvářejí oxidační činidla jako jsou KMnO4, OsO4, O3 cis (Z) prostorové konformace. Tyto reakce bývají označovány jako Cis adice.