český ministr dopravy ČR, místopředseda vlády ČR, poslanec (2006–2010), senátor českého Parlamentu a místní politik From Wikipedia, the free encyclopedia
Milan Šimonovský (* 17. února 1949 Brno) je český politik KDU-ČSL, počátkem 21. století senátor za obvod Brno-město, ministr dopravy a v letech 2006–2009 poslanec Poslanecké sněmovny.
Ing. Milan Šimonovský | |
---|---|
![]() Milan Šimonovský (1994) | |
místopředseda vlád Stanislava Grosse a Jiřího Paroubka | |
Ve funkci: 4. srpna 2004 – 4. září 2006 | |
7. ministr dopravy ČR | |
Ve funkci: 15. července 2002 – 4. září 2006 | |
Předseda vlády | Vladimír Špidla Stanislav Gross Jiří Paroubek |
Předchůdce | Jaromír Schling |
Nástupce | Aleš Řebíček |
1. místopředseda KDU-ČSL | |
Ve funkci: 26. května 2001 – 8. listopadu 2003 | |
Předchůdce | Cyril Svoboda |
Nástupce | Jan Kasal |
místopředseda KDU-ČSL | |
Ve funkci: 8. listopadu 2003 – 28. srpna 2006 | |
2. senátor za obvod č. 59 – Brno-město | |
Ve funkci: 19. listopadu 2000 – 2. června 2006 | |
Předchůdce | Richard Salzmann |
Nástupce | Richard Svoboda |
poslanec Poslanecké sněmovny PČR | |
Ve funkci: 3. června 2006 – 30. dubna 2009 | |
zastupitel města Brna | |
Ve funkci: 24. listopadu 1990 – 14. listopadu 2002 | |
zastupitel MČ Brno-Bohunice | |
Ve funkci: 19. listopadu 1994 – 19. listopadu 1998 | |
Stranická příslušnost | |
Členství | KDU-ČSL (od 1990) |
Narození | 17. února 1949 (75 let)![]() Československo |
Sídlo | Brno |
Alma mater | VUT Brno |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Absolvoval střední průmyslovou školu stavební v Brně a stavební fakultu Vysokého učení technického v Brně (obor konstrukce a dopravní stavby), kde promoval v roce 1973 (v období let 1984–1986 ještě absolvoval postgraduální studium v oboru systémy městské hromadné dopravy). Do roku 1990 pracoval Ing. Milan Šimonovský v Útvaru hlavního architekta města Brna coby specialista na dopravní systémy.[1]
Po sametové revoluci se zapojil do politiky, zpočátku na místní a regionální úrovni. Od roku 1990 je členem KDU-ČSL. V letech 1990–2000 byl náměstkem primátora Brna. V období let 1998–2000 byl rovněž místopředsedou Sdružení obcí a měst jižní Moravy a předsedou Správního výboru Regionální rozvojové správy Jižní Morava. V letech 1995–2000 zastával post místopředsedy městského výboru KDU-ČSL v Brně.[1] V komunálních volbách roku 1994 a komunálních volbách roku 1998 byl zvolen za KDU-ČSL do zastupitelstva města Brno. Profesně se k roku 1998 uvádí jako náměstek primátorky.[2] V roce 1994 byl rovněž zvolen do zastupitelstva městské části Brno-Bohunice.[3]
Po roce 2000 získával politické pozice i v celostátním měřítku. V senátních volbách 2000 byl zvolen do horní komory parlamentu za senátní obvod č. 59 – Brno-město jako kandidát KDU-ČSL, respektive aliance Čtyřkoalice. V 1. kole získal 27 % hlasů a v 2. kole porazil kandidátku ODS Jarmilu Horovou poměrem 65 : 35 a stal se členem senátu.[4] V senátu působil jako místopředseda výboru pro evropskou integraci a místopředseda klubu senátorů za KDU-ČSL.[1]
Na sjezdu lidovců v květnu 2001 byl zvolen prvním místopředsedou strany. Na následném sjezdu v listopadu 2003 se stal řadovým místopředsedou KDU-ČSL.[5]
Jeho politická kariéra vyvrcholila v roce 2002, kdy ve vládě Vladimíra Špidly zasedl jako ministr dopravy.[6][7] Post si udržel i ve vládě Stanislava Grosse[8] a vládě Jiřího Paroubka do srpna 2006, přičemž v obou posledně jmenovaných kabinetech působil i jako místopředseda vlády.[9]
Ve funkci ministra se podílel na spuštění systému elektronického mýtného v Česku. V březnu 2006 podepsal smlouvu na dodávku systému pro elektronické mýtné s firmou Kapsch.[10] Smlouva s touto firmou byla terčem kritiky. Kapsch totiž nabídl až třetí nejnižší cenu, zatímco ostatní levnější uchazeče o tendr ministerstvo vyřadilo pro nesplnění zadání. Ještě po pěti letech od přidělení zakázky musel Nejvyšší správní soud na podnět sdružení Oživení řešit pochyby o tom, kdo státu radil při výběru firmy Kapsch. Ministr Šimonovský ovšem výsledek výběrového řízení hájil jako férový a zadání zakázky odsouhlasil i Úřad pro ochranu hospodářské soutěže.[11] Ke konci působení Milana Šimonovského v čele rezortu dopravy došlo také od července 2006 ke spuštění bodového systému pro dopravní přestupky v Česku v rámci novely silničního zákona, který zásadním způsobem změnil penalizaci na dopravní prohřešky řidičů. Šimonovský hodnotil první dny fungování nové úpravy jako úspěch a trval na tom, že povede ke snížení nehodovosti.[12]
Jako ministr musel také řešit zdlouhavou výstavbu dálnice D47 do Ostravy. S poslancem ODS Radimem Chytkou uzavřel sázku, že dálnice bude hotova do konce jeho ministerského působení. To se nestalo a Šimonovský tak na podzim roku 2008 musel kvůli prohře v sázce projít pěšky úsek dálnice z Lipníku nad Bečvou až na polské hranice.[13]
Ve volbách v roce 2006 byl zvolen do poslanecké sněmovny za KDU-ČSL (volební obvod Jihomoravský kraj).[14] Byl místopředsedou hospodářského výboru sněmovny a v letech 2007–2009 i členem zahraničního výboru. Ve sněmovně setrval do dubna 2009, kdy rezignoval na svůj mandát.[15] Jako důvod k rezignaci uvedl únavu z vrcholné politiky („Ratha netrumfnu, z Grebeníčka mám traumatické pocity. Ať přijdou mladší, kteří na to mají žaludek.“) Zároveň ohlásil, že už nebude v nadcházejících volbách kandidovat. Popřel informace, že by skutečným důvodem odchodu ze sněmovny byly spory s městskou organizací KDU-ČSL v Brně. Ve sněmovně ho nahradil Jan Husák.[16]
Je ženatý, má jednoho syna.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.