člen dynastie Holstein-Gottorp-Romanov From Wikipedia, the free encyclopedia
Velkokněžna Marie Vladimirovna Ruská (rusky: Мария Владимировна Романова, romanizovaně: Maria Vladimirovna Romanova; * 23. prosince 1953, Madrid) je od roku 1992 nárokovatelkou titulu hlavy rodu Romanovců, ruské carské rodiny (která vládla jako carové a autokraté všech Rusů v letech 1613 až 1917). V mužské linii je pra-pravnučkou cara Alexandra II. Ruského. Ačkoli po celý život používala titul ruské velkokněžny a oslovení císařské Výsosti, její právo tak činit je sporné.[1][2] Od smrti svého otce 21. dubna 1992 ji někteří její monarchističtí příznivci označovali jako Marii I., titulární „ruskou carevnu“, což je titul, na který si sama nečiní nárok.
Marie Vladimirovna Ruská | |
---|---|
![]() Marie Vladimirovna Ruská (22. června 2010) | |
Narození | 23. prosince 1953 (70 let) Madrid |
Potomci | Jiří Pruský |
Otec | Vladimír Kirillovič Ruský |
Matka | Leonida Georgijevna Bagration-Muchranská |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Narodila se v Madridu jako jediné dítě velkoknížete Vladimíra Kirilloviče Ruského, hlavy ruské carské rodiny a titulárního ruského cara, a princezny Leonidy Bagration-Mukhrani německého, polského, gruzínského a švédského původu. Její prarodiče z otcovy strany byli velkokníže Kirill Vladimirovič Ruský a velkokněžna Viktorie Fjodorovna (rozená princezna Viktorie Melita z Edinburghu a Sasko-Kobursko-Gothajská), jejímž prostřednictvím je pra-pravnučkou královny Viktorie. Jejím kmotrem byl velkokníže Andrej Vladimirovič Ruský, jehož zástupcem při křtu byl princ Mikuláš Rumunský, a její kmotrou byla královna Jana Bulharská.[3]
Maria byla vzdělávána na Runnymede College[3] v Madridu a Paříži. Následně studovala ruskou historii a literaturu na Oxfordské univerzitě.
Marie Vladimirovna žije v Madridu. Hovoří plynně rusky, anglicky, francouzsky a španělsky a také částečně německy, italsky a arabsky.
Dne 23. prosince 1969, kdy dosáhla své dynastické plnoletosti, přísahala přísahu loajality svému otci, Rusku, a že bude dodržovat základní ruské zákony, které upravovaly nástupnictví na zaniklý trůn. Ve stejné době vydal její otec kontroverzní dekret, kterým ji uznal za předpokládanou dědičku a prohlásil, že v případě, že zemře před jinými dynastickými muži Romanovců, se Marie stane „kurátorkou císařského trůnu“ až do smrti posledního mužského dynasty. To bylo považováno za pokus jejího otce zajistit, aby nástupnictví zůstalo v jeho větvi carské rodiny. Hlavy ostatních větví carské rodiny, princové Vsevolod Ivanovič z větve Konstantinovičů, Roman Petrovič z větve Nikolajevičů a princ Andrej Alexandrovič z větve Michajlovičů prohlásili, že činy jejího otce byly nezákonné. Vladimír Kirillovič, který zemřel v roce 1992, přežil všechny ostatní mužské romanovské dynasty a jeho dcera neměla příležitost převzít kurátorství.
Dne 22. září 1976 se v chrámu svatého apoštola Ondřeje Prvozvaného a velkého mučedníka Demetria Soluňského v Madridu provdala za pruského prince Františka Viléma (pravoslavným jménem Michail Pavlovič). Jako hosté byli přítomni mj. španělský král Jan Karel I. a královna Sofie, Italský král Umberto II., bulharský král Simeon II., bulharská královna vdova Jana Savojská, egyptská královna Farida s dcerou, albánský král v exilu Leka I. Zogu s manželkou, rumunský princ Mikuláš s manželkou, hlava portugalské královské rodiny Eduard Pius z Braganzy), členové španělské královské rodiny, gruzínského královského domu, šlesvicko-holštýnského vévodského domu, oldenburského vévodského domu, vévodkyně Carmen Franco, představitelů ruské emigrace a dalších.[4][5] Sňatku požehnal Biskupský synod Ruské pravoslavné církve v zahraničí.[6]
Dne 13. března 1981 se manželům v Madridu narodil syn Georgij Michajlovič.
Dne 19. června 1985 se manželé rozvedli, František Vilém setrval u pravoslaví.
V roce 1989 po smrti Vasilije Alexandroviče, jediného mužského potomka Vladimira Kyrilloviče, se stala pretendentkou ruského trůnu a po smrti svého otce přijala titul hlavy ruského carského domu a svého syna Georgije jmenovala svým nástupcem.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.