lüneburský a brunšvicko-wolfenbüttelský kníže From Wikipedia, the free encyclopedia
Magnus II. Brunšvicko-Lüneburský (1324 – 25. července 1373), zvaný Magnus s náhrdelníkem, byl brunšvicko-lüneburský brunšvicko-wolfenbüttelský vévoda.
Magnus II. Brunšvicko-Lüneburský | |
---|---|
brunšvicko-lüneburský | |
![]() | |
Narození | 1324 |
Úmrtí | 25. července 1373 |
Manželka | Kateřina Anhaltsko-Bernburská |
Potomci | Anežka Brunšvicko-Lüneburská Fridrich I. Brunšvicko-Wolffenbüttelský Žofie Brunšvicko-Lüneburská Bernard I. Brunšvicko-Lüneburský Jindřich Brunšvicko-Lüneburský Ota z Brém Kateřina Alžběta Brunšvicko-Lüneburská Anežka Brunšvicko-Lüneburská Helena Brunšvicko-Lüneburská Matylda Brunšvicko-Lüneburská |
Rod | Welfové |
Otec | Magnus I. Brunšvicko-Lüneburský |
Matka | Žofie Braniborská |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Magnus se narodil jako syn vévody Magnuse Pobožného a jeho manželky Žofie Braniborské. V roce 1362 on a jeho bratr Ludvík pomohli svému bratru knížeti-acibiskupovi Albrechtovi z Brém prosadit se proti držiteli úřadu diecézního administrátora Morrisi Oldenburskému, který si úřad nárokoval pro sebe. Magnus, Ludvík a jeho tchán Vilém II. Brunšvicko-Lüneburský se svými vojáky obklíčili Morrise v arcibiskupském hradu Bremervörde a donutili ho podepsat rezignaci.
Po smrti bratra Ludvíka v roce rnost1367 se stal Magnus určeným dědicem obou knížectví, Wolfenbüttelu a Celle (jinak také Lüneburg). Když v roce 1369 zemřeli oba vládci, jeho otec i Vilém II., získal Magnus obě vévodská knížectví. Již v roce 1370 však ztratil Celle ve prospěch Askánců ze Sasko-wittenberského vévodství (Albrecht a jeho strýc Václav I. Saský), kteří knížectví dostali od císaře Karla IV. Některá města, včetně Lüneburgu, Uelzenu a Hannoveru slíbila věrnost Askáncům. Magnus mezi svými spojenci dokázal jen s obtížemi udržet město Braunschweig. Magnus zemřel 25. července 1373 v bitvě u Levestu u Deisteru. Válka o Lüneburské dědictví pokračovala ještě několik let po jeho smrti.
Magnus se oženil s Kateřinou, nejstarší dcerou knížete Bernarda III. Anhaltsko-Bernburského, která se po jeho smrti provdala za jeho nepřítele Albrechta Sasko-Wittenberského. Magnus s ní měl jedenáct dětí:
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Magnus II, Duke of Brunswick-Lüneburg na anglické Wikipedii.
Předchůdce: Vilém II. |
![]() |
Brunšvicko-lüneburský vévoda Kníže z Lüneburgu Magnus II. 1369–1373 |
![]() |
Nástupce: Albrecht Sasko-Wittenberský a Václav I. Saský |
Předchůdce: Magnus I. |
![]() |
Brunšvicko-lüneburský vévoda Kníže Brunšvicko-Wolffenbüttelský Magnus II. 1369–1373 |
![]() |
Nástupce: Fridrich I. |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.