Křesťanské církevní sdružení From Wikipedia, the free encyclopedia
Komunitní centrum svatého Prokopa (neformálně označované též prostě jako Centrum Butovice) je ekumenický kostel a společenské centrum římskokatolické farnosti Praha-Stodůlky, postavené v roce 2001 ve východní části Slunečního náměstí na sídlišti Nové Butovice, součásti Jihozápadního Města, v pražských Stodůlkách, poblíž stanice metra Hůrka a radnice městské části Praha 13, v sousedství ulice V Hůrkách.
Komunitní centrum sv. Prokopa v Praze-Stodůlkách | |
---|---|
![]() Komunitní centrum sv. Prokopa ve Stodůlkách v městské části Praha 13 | |
Lokalita | |
Stát | ![]() |
Místo | Praha Stodůlky |
Ulice | V hůrkách |
Souřadnice | 50°2′59,57″ s. š., 14°20′43,6″ v. d. |
![]() ![]() Komunitní centrum sv. Prokopa | |
Základní informace | |
Řád | Kongregace Nejsvětější Svátosti (Congrégation missionnaire du Saint Sacrement) |
Založení | 19. června 2001 (základní kámen byl posvěcen v roce 1999 papežem Janem Pavlem II.) |
Představená | bez obsazení |
Odkazy | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
První záměry pocházejí z roku 1991.[1] Původně byla zamýšlena pouze výstavba kostela svatého Prokopa. Ten měl být obložen opukou, opukový základní kámen byl v prosinci 1999 posvěcen papežem Janem Pavlem II. na Letné při jeho návštěvě Prahy.[2][3] Stavbu kostela a posléze i komunitního centra iniciovaly řádové sestry Congrégation missionnaire du Saint Sacrement se sídlem v Lyonu. Francouzské řádové sestry, v čele se sestrou Madeleine Strobl, představenou pražského domu kongregace, daly podnět ke stavbě a podílely se administrativně, finančně i duchovně na projektu od jeho zrodu až po slavnostní otevření a následný začátek provozu. Později byl záměr rozšířen tak, aby komunitní centrum bylo zaměřeno na práci s mládeží či seniory a aby sloužil nejen křesťanům, ale všem obyvatelům, což umožnilo oficiální podporu městské části.[2][4] Zasvěcením centrum navazuje na poutní kostelík svatého Prokopa, který stával od roku 1711 nad Prokopským údolím a v 50. letech 20. století byl odstřelen.[4] Výstavba byla zahájena 1. března 2000, v dubnu 2001 byl na věž zavěšen zvon,[3] kolaudace proběhla 10. května 2001 a právní moci nabyla 21. května,[3] centrum slavnostně otevřeli starosta Petr Bratský, farář Mariusz Kuźniar[5] a posvětil arcibiskup Miloslav Vlk 19. června 2001 v 17 hodin,[4] širší provoz byl zahájen v září 2001.[6]
Výstavbu financovali ze 37 % sponzoři.[1] Subdodavatelé byli vybírání i podle ochoty podílet se na sponzoringu stavby.[7] Městská část Praha 13 přispěla 2,5 miliony Kč.[6]
V roce 2006 uspořádala městská část v atriu radnice výstavu k pátému výročí otevření komunitního centra.[5]
Loď kostela má půdorys elipsy, jejíž osa směřuje k vertikále věže na Slunečním náměstí. V kostelní části je kaple svatého Prokopa o kapacitě sto sedících osob a polyfunkční hala (učebnu, klubovna), které jsou vzájemně propojitelné a oddělitelné posuvnými zástěnami. V patře s galerií je umístěn samostatný společenský sál.[2] V připojené dvoupodlažní budově s obdélníkovým půdorysem jsou společenské místnosti a klubovny, byty, kanceláře a dvougaráž. Kostel má modrý nátěr omítky, vedlejší hranolová budova centra má povrch z lícových cihel. Ve spojovacím krčku je dvoupodlažní vstupní hala, zpovědnice, sakristie a šatna. Klub pod věží, určený pro práci s problémovou mládeží, je přístupný samostatným vchodem. Exteriér doplňuje venkovní terasa, parkoviště a sadová úprava.[1]
Projekt vytvořil architekt Zdeněk Jiran s kolektivem (Jiran-Kohout architekti, s. r. o.).[4] Dodavatelem stavby byla Konstruktiva Konsit a. s.[4]
Rozdílný tvar obou částí centra má symbolizovat rozlišení profánního (každodenního) a sakrálního a zároveň životní svár a konflikt, okenní otvory a vstupy mají znamenat záseky a jizvy tohoto konfliktu a dialogu. Oválný tvar kostela bez jasného středu či počátku má podle tvůrců vyjadřovat rozumovou neuchopitelnost a nekonečnou platnost myšlenek, v jejichž jménu se zde lidé shromažďují. Jednoduchý tvar servisního křídla má zdůrazňovat praktický rozměr života. Lapidárnost obou částí má symbolizovat životní sílu a nezlomnost odkazující ke svatému Prokopovi.[7]
Nosnou konstrukci domu tvoří železobetonový stěnový systém v částech pod úrovní terénu a pravoúhlý skelet v bytovém traktu. Skelet kostela ze zděných pilířů je ztužený obvodovým korunním věncem, konstrukci střechy nesou dřevěné sbíjené vazníky, část kaple je shora osvětlena světlíky.[7]
Farnost Stodůlky tento fiiální kostel využívá jako jedno z center svého duchovního života. Pořádá zde pravidelná bohoslužebná a modlitební setkání (včetně adorací a večerů chval), duchovně-vzdělávací akce, přednášky a další specifické programy (zkoušky hudebních těles,, taneční kurzy, oslavy křtin, schůze apod.). Sídlí zde krom soukromých subjektů i Farní charita Stodůlky. Pravidelně se zde schází ministranti farnosti či mladé rodiny a senioři, jako i křesťané jiných denominací.[5]
Podrobnější informace jsou dostupné přímo na oficiálním webu farnosti www.centrumbutovice.cz
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.