![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/ff/Juno_II_rocket.jpg/640px-Juno_II_rocket.jpg&w=640&q=50)
Juno II
americká nosná raketa / From Wikipedia, the free encyclopedia
Juno II byla americká nosná raketa, odvozená z rakety balistické střely Jupiter IRBM. Byla používaná od konce roku 1958 do května 1961. Základní první stupeň byl převzat z Jupiteru a konfigurace horních stupňů byla identická s raketou Juno I. První stupeň o délce 18,28 metrů a průměru 2,67 metru byl vybaven jedním motorem S-3D na RP-1 a kapalný kyslík. Druhý stupeň byl tvořen jedenácti raketovými motory na tuhé pohonné látky, odvozenými od MGM-29 Sergeant. Třetí stupeň byl poskládán ze tří Sergeantů a čtvrtý stupeň měl jediný motor. Při letu, pořadové číslo AM19B, startovala raketa pouze se třemi stupni, což poskytlo dalších 9 kilogramů nosnosti, avšak na nižší orbitu.
Juno II | |
---|---|
![]() Juno II při misi Explorer VII | |
Země původu | USA |
Rodina raket | Jupiter |
Výrobce | Army Ballistic Missile Agency |
Rozměry | |
Výška | 24 metrů |
Průměr | 2,67 metru |
Hmotnost | 55 110 kg |
Nosnost | |
na LEO | 41–50 kg |
Historie startů | |
Status | Vyřazena |
Kosmodrom | Cape Canaveral |
Celkem startů | 10 |
Úspěšné starty | 4 |
Selhání | 5 |
Částečná selhání | 1 |
První start | 6. prosinec 1958 |
Poslední start | 24. květen 1961 |
První stupeň – Jupiter | |
Motor | S-3 |
Tah | 667 kN |
Specifický impuls | 2 430 N.s/kg (248 sekund) |
Doba zážehu | 182 sekund |
Palivo | LOX/RP-1 |
Druhý stupeň – Sergeant | |
Motor | 11xSergeant |
Tah | 72,6 kN |
Specifický impuls | 2 100 N.s/kg (214 sekund) |
Doba zážehu | 6 sekund |
Palivo | tuhé pohonné látky |
Třetí stupeň – Sergeant | |
Motor | 3xSergeant |
Tah | 19,5 kN |
Specifický impuls | 2 100 N.s/kg (214 sekund) |
Doba zážehu | 6 sekund |
Palivo | tuhé pohonné látky |
Čtvrtý stupeň – Sergeant | |
Motor | 1xSergeant |
Tah | 6,6 kN |
Specifický impuls | 2 100 N.s/kg (214 sekund) |
Doba zážehu | 6 sekund |
Palivo | tuhé pohonné látky |
Raketa byla vyvinuta týmem vědců z Redstone Arsenal pod vedením Wernhera von Brauna. Cílem projektu bylo zvýšení nosnosti raket. Při vývoji Juno II bylo použito stejného postupu, jako u Juno I, tedy přestavěním stávajícího vojenského vybavení pro potřeby kosmických letů. Tímto postupem bylo ušetřeno mnoho finančních prostředků a značná byla i úspora času. Ačkoli raketa dosáhla jistých úspěchů, stále se opakovaly podobné závady jako u předchozích raket Vanguard a Juno I a raketa tak dosáhla pouze 40% úspěšnosti. 28. ledna 1959 se konal National Aeronautics and Space Council na kterém se raketa Juno II dočkala, stejně jako Vanguard, Thor-Able a Juno I (Jupiter-C), kritiky za neuspokojivé výsledky, uspěchanou konstrukci a nedostatek potenciálu pro budoucí rozvoj.