Ibn an-Nafís
arabský lékař a polyhistor / From Wikipedia, the free encyclopedia
Ibn an-Nafís (vlastním jménem Alá ad-Dín Abú Hasan Alí ibn Abí Hazm al-Qaraší ad-Dimašqí; latinsky Annafis; 1213-1288) byl arabský lékař a polyhistor, který se kromě medicíny zabýval i islámskou teologií, právem a filozofií. Je známý tím, že jako první popsal plicní oběh krve. Jeho práce týkající se pravostranného (plicního) oběhu o staletí předchází dílo Williama Harveye De motu cordis (1628). Teorie řeckého lékaře Galéna o fyziologii oběhového systému z 2. století byla poprvé zpochybněna až ibn an-Nafísem, který proto bývá označován za „otce fyziologie krevního oběhu“.[1][2][3]
Ibn an-Nafís | |
---|---|
![]() | |
Narození | 1210 Damašek |
Úmrtí | 17. prosince 1288 (ve věku 77–78 let) Káhira |
Obor | lékařství |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jako průkopník anatomie provedl ibn an-Nafís také několik lidských pitev a učinil několik dalších objevů v oblasti fyziologie a anatomie. Kromě objevu plicního oběhu identifikoval také koronární a kapilární proudění krve.[4][5] Počet lékařských textů, které napsal, se odhaduje na více než 110.