italský římskokatolický duchovní, patriarcha benátský a kardinál From Wikipedia, the free encyclopedia
Giovanni Urbani (26. března 1900, Benátky – 17. září 1969, tamtéž) byl italský římskokatolický duchovní, patriarcha benátský a kardinál.
Jeho Eminence Giovanni Urbani | |
---|---|
Patriarcha benátský Kardinál-kněz ze San Marco | |
![]() | |
Církev | Římskokatolická církev |
Diecéze | Benátky |
Jmenování | 11. listopadu 1958 |
Předchůdce | Angelo Roncalli |
Nástupce | Albino Luciani |
Titulární kostel | San Marco |
Heslo | „In misericordia tua“ |
Znak | ![]() |
Svěcení | |
Nižší svěcení | 1. dubna 1922 |
Jáhenské svěcení | 10. června 1922 |
Kněžské svěcení | 24. září 1922 světitel Pietro La Fontaine |
Biskupské svěcení | 8. prosince 1946 světitel Adeodato Piazza 1. spolusvětitel Giovanni Jeremich 2. spolusvětitel Carlo Zinato |
Kardinálská kreace | 15. prosince 1958 kreoval Jan XXIII. |
Titul | kardinál-kněz |
Vykonávané úřady a funkce | |
Zastávané úřady |
|
Osobní údaje | |
Země | ![]() |
Datum narození | 26. března 1900 |
Místo narození | Benátky, Itálie |
Datum úmrtí | 17. září 1969 (ve věku 69 let) |
Místo úmrtí | Benátky, Itálie |
Příčina úmrtí | infarkt myokardu |
Místo pohřbení | Bazilika svatého Marka |
Národnost | italská |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Narodil se 26. března 1900 v Benátkách jako syn obchodního makléře Angela Urbaniho a Elisabetty Borghi. Měl šest mladších sester.[1]
Byl pokřtěn 8. dubna 1900 knězem Pietrem Ferrei jako Giovanni Emilio Maria. Dne 16. srpna 1906 přijal ve farnosti San Pantaleone z rukou patriarchy Aristida Cavallariho svátost biřmování. Jeho kmotrem při biřmování byl rodinný přítel Luigi Piasentini.[1]
Navštěvoval školu Sant'Agnese. Dne 16. října 1913 byl přijat do Patriarchálního semináře Santa Maria della Salute v Benátkách.[1]
Během první světové války byl korporálem ve vojenském okrsku Cornegliano.[1]
Dne 31. října 1918 přijal církevní hábit a 20. prosince postřižení. Dne 18. prosince 1920 byl vysvěcen na ostiáře a lektora. Dne 17. prosince 1921 byl vysvěcen na exorcistu a akolytu. Dne 1. dubna 1922 přijal podjáhenské svěcení a 10. června jáhenské svěcení.[1]
Dne 24. září 1922 byl kardinálem Pietrem La Fontaine vysvěcen na kněze. Začal sloužit jako farní asistent farnosti Ss. Maria e Donate di Murano (1922–1927). Devět měsíců roku 1924 byl kaplanem na ostrově Sant'Erasmo.[1]
V letech 1925–1926 studoval kanonické právo v Benátkách. Od roku 1926 působil v Katolické akci. Do roku 1945 byl členem fakulty patriarchálního semináře. Přednášel biblistiku a pastorální teologii. Dne 15. července 1926 se stal církevním notářem. Dne 31. října 1927 byl jmenován rektorem farnosti svatého Samuela.[1]
Dne 20. dubna 1936 byl ustanoven prosynodním soudcem a 7. listopadu 1936 místopředsedou Katolické akce.[1]
Dne 12. listopadu 1936 mu byl udělen titul Kaplana Jeho Svatosti a 5. června 1943 Domácí prelát Jeho Svatosti. Od 22. června 1943 byl patriarchálním kancléřem.[1]
Dne 28. února 1944 se stal promotérem víry při procesu blahořečení papeže Pia X..[1]
Dne 1. ledna 1945 ho papež Pius XII. jmenoval sekretářem Biskupské komise pro studium ústavy Katolické akce.[1]
Dne 26. října 1946 jen papež Pius XII. jmenoval pomocným biskupem Benátek a titulárním biskupem z Axomisu. Dne 8. prosince 1946 byl vysvěcen na biskupa. Světiteli byli patriarcha benátský kardinál Adeodato Piazza, biskup Giovanni Jeremich a biskup Carlo Zinato.[1]
Byl generální církevní asistentem Italské Katolické akce.[1]
Dne 27. listopadu 1948 byl ustanoven titulárním arcibiskupem ze Sardy.[1]
V letech 1952–1953 byl generálním sekretářem Italské biskupské konference.[1]
Dne 14. dubna 1955 byl jmenován arcibiskupem-biskupem veronským.[1]
Dne 11. listopadu 1958 ho papež Jan XXIII. ustanovil patriarchou benátským.[1]
Dne 15. prosince 1958 byl papežem Janem XXIII. na konzistoři jmenován kardinálem ze Santa Prisca. O tři dny později přijal kardinálský biret a titulární kostel.[1]
Dne 19. března 1962 mu byl změněn titul na kardinál-kněz ze San Marco.[1]
Od 2. února 1966 až do své smrti byl předsedou Italské biskupské konference.[1]
V posledních letech trpěl nemocí věnčitých tepen.[1]
Zemřel 17. září 1969 na infarkt myokardu. Pohřben byl v bazilice svatého Marka.[1]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.