chemická sloučenina From Wikipedia, the free encyclopedia
Fluorid antimonitý, SbF3, je jedním ze dvou fluoridů antimonu, druhým je fluorid antimoničný. Někdy se označuje jako Swartsovo činidlo, protože se využívá jako činidlo ve Swartsově reakci.[1]
Fluorid antimonitý | |
---|---|
![]() Strukturní vzorec | |
![]() Krystalová struktura | |
Obecné | |
Systematický název | Fluorid antimonitý |
Anglický název | Antimony trifluoride |
Německý název | Antimon(III)-fluorid |
Sumární vzorec | SbF3 |
Vzhled | světle šedý až bílý prášek |
Identifikace | |
Registrační číslo CAS | 7783-56-4 |
SMILES | F[Sb](F)F |
InChI | InChI=1S/3FH.Sb/h3*1H;/q;;;+3/p-3 |
Vlastnosti | |
Molární hmotnost | 178,76 g/mol |
Teplota tání | 292 °C |
Teplota varu | 376 °C |
Hustota | 4,379 g.cm−3 |
Rozpustnost ve vodě | 385 g/100 g (0 °C) 443 g/100 g (20 °C) 562 g/100 g (30 °C) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Připravuje se fluorací oxidu antimonitého fluorovodíkem:
Je slabou Lewisovou kyselinou, ve vodě pomalu hydrolyzuje.[1] Fluorem se oxiduje na fluorid antimoničný:
Krystalová struktura je tvořena oktaedry SbF6 propojenými vrcholy (fluoridovými můstky). Tři vazby Sb-F jsou kratší (192 pm) a tři delší (261 pm).[2] Protože má polymerní strukturu je méně těkavý než fluorid arsenitý a chlorid antimonitý.
Slouží jako fluorační činidlo v organické chemii.[3] Tuto schopnost poprvé popsal belgický chemik Frédéric Swarts v roce 1892. Fluorid antimonitý dokáže fluorovat organické i anorganické chloridy:[1]
Někdy může vystupovat i jako slabé oxidační činidlo:[1]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.