Bezdisková stanice
From Wikipedia, the free encyclopedia
Bezdisková stanice nebo bezdiskový uzel je pracovní stanice nebo osobní počítač bez diskové mechaniky, která pro nahrání operačního systému ze serveru používá síťový start.
Bezdiskové uzly (nebo počítače, které plní jejich roli) jsou někdy označovány jako síťové počítače nebo jako hybridní klienty. Hybridní klient může buď označovat jen bezdiskový uzel, nebo může být použit v konkrétním smyslu znamenat bezdiskový uzel, který spouští některé, ale ne všechny, aplikace na dálku, jako například u výpočetní architektury tenkých klientů.
Mezi výhody bezdiskových uzlů patří nižší výrobní a provozní náklady, tišší provoz a možnosti úspory při správě (např. u centrálně spravovaných softwarových instalací).
V mnoha univerzitách a v některých velkých organizacích se PC používají v podobné konfiguraci, a některé nebo všechny aplikace jsou uloženy centrálně, ale provádějí se lokálně – opět, pro usnadnění správy. Takové stroje ale nejsou považovány za bezdiskové uzly, pokud startují systém z vlastního pevného disku.