sasko-meiningenský vévoda From Wikipedia, the free encyclopedia
Antonín Ulrich Sasko-Meiningenský (22. října 1687, Meiningen – 27. ledna 1763, Frankfurt nad Mohanem) byl v letech 1746 až 1763 sasko-meiningenským vévodou.
Antonín Ulrich Sasko-Meiningenský | |
---|---|
sasko-meiningenský vévoda | |
![]() | |
Doba vlády | 1746 – 1763 |
Narození | 22. října 1687 Meiningen |
Úmrtí | 27. ledna 1763 (75) Frankfurt nad Mohanem |
Manželky | Filipína Alžběta Caesarová Šarlota Amálie Hesensko-Philippsthalská |
Potomci | Filipína Antonie Sasko-Meiningenská Filipína Alžběta Sasko-Meiningenská Filipína Luisa Sasko-Meiningenská Filipína Vilemína Sasko-Meiningenská Bernard Arnošt Sasko-Meiningenský Antonie Augusta Sasko-Meiningenská Žofie Vilemína Sasko-Meiningenská Karel Ludvík Sasko-Meiningenský Kristýna Frederika Sasko-Meiningenská Fridrich Ferdinand Sasko-Meiningenský Šarlota Sasko-Meiningenská Luisa Sasko-Meiningenská Alžběta Sasko-Meiningenská Karel Vilém Sasko-Meiningenský Fridrich František Sasko-Meiningenský Fridrich Vilém Sasko-Meiningenský Jiří I. Sasko-Meiningenský Amálie Sasko-Meiningenská |
Rod | Wettinové |
Otec | Bernard I. Sasko-Meiningenský |
Matka | Alžběta Eleonora Brunšvicko-Wolfenbüttelská |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Antonín Ulrich se narodil 22. října 1687 v Meiningenu jako syn vévody Bernarda I. Sasko-Meiningenského a jeho druhé manželky Alžběty Eleonory Brunšvicko-Wolfenbüttelské.
Po smrti jeho otce v roce 1706 nemělo být podle jeho závěti vévodství rozděleno mezi jeho dědice. Nicméně, kvůli nedostatku pravidla prvorozenství, museli jeho tři synové vládnout společně: Antonín Ulrich a jeho dva starší nevlastní bratři Arnošt Ludvík a Fridrich Vilém. To vedlo ke konfliktu mezi Arnoštem Ludvíkem a Antonínem Ulrichem, který trval až do smrti Arnošta Ludvíka v roce 1724. Chaos však pokračoval, protože nyní Fridrich Vilém a Antonín Ulrich vydávali protichůdná nařízení.
Antonín Ulrich žil dlouhá léta v Amsterdamu; v Nizozemsku se také v roce 1711 tajně morganaticky oženil. Vzhledem k tomu, že Antonínova sestřenice z matčiny strany byla manželkou císaře Karla VI., udělal určitý pokrok ve svých pokusech, aby jeho potomci získali nárok na dědictví. Po Karlově smrti však císař Karel VII. v roce 1744 Antonínových deset dětí vyloučil ze sasko-meiningenského následnictví. Předchozího roku Antonínova manželka Filipína Alžběta Caesarová zemřela. V roce 1746 zemřel také jeho nevlastní bratr Fridrich Vilém a Antonín Ulrich se tak stal jediným sasko-meiningenským vévodou. Přestože jeho příbuzní ve Výmaru a Gothě diskutovali o rozdělení Sasko-Meiningenu, Antonín Ulrich se znovu oženil a podařilo se mu zplodit dalších osm dětí – všechny způsobilé k dědictví.
Poté, co se stal vévodou, opustil Antonín Ulrich Meiningen a ustanovil svou oficiální residencí Frankfurt nad Mohanem, kde žil až do své smrti 27. ledna 1763.
V lednu 1711 se třiadvacetiletý Antonín Ulrich oženil s Filipínou Alžbětou Caesarovou, dvorní dámou své oblíbené sestry Alžběty Ernestiny. Manželství bylo nerovné, ale v roce 1727 byl Filipíně udělen titul princezna. Všechny jejich děti měli také titul princ/princezna:
26. září 1750 se Antonín Ulrich v Bad Homburg vor der Höhe podruhé oženil s o třiačtyřicet let mladší Šarlotou Amálií Hesensko-Philippsthalskou. S ní měl osm dětí:
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Anton Ulrich, Duke of Saxe-Meiningen na anglické Wikipedii.
Předchůdce: Fridrich Vilém |
![]() |
Sasko-meiningenský vévoda Antonín Ulrich 1746–1763 |
![]() |
Nástupce: Karel Vilém |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.