Anna Pavlovna Ruská (rusky: Анна Павловна [ˈanːə ˈpavləvnə]; nizozemsky: Anna Paulowna [ˈɑnaː pəˈloːnaː]; (7. lednajul./ 18. ledna 1795greg. Sankt Petěrburk – 1. března 1865, Haag) byla nizozemská královna sňatkem s králem Vilémem II. Nizozemským. Byla ruskou patriotkou, která v Nizozemsku, kde se nikdy necítila jako doma, dodržovala přísnou královskou etiketu a vnímala se spíše jako ruská velkokněžna než nizozemská královna. Neměla žádný politický vliv, ale byla aktivní v rámci charity.
Anna Pavlovna Ruská | |
---|---|
královna nizozemská | |
![]() Anna Pavlovna | |
Doba vlády | 1840–1849 |
Narození | 18. ledna 1795 Petrohrad |
Úmrtí | 1. března 1865 (ve věku 70 let) Haag |
Předchůdce | Vilemína Pruská |
Nástupce | Žofie Württemberská |
Sňatek | 21. února 1816 |
Manžel | Vilém II. Nizozemský |
Potomci | Vilém III. Alexandr Jindřich Ernest Kazimír Žofie |
Rod | Oldenburkové |
Dynastie | Holstein‑Gottorp‑Romanov |
Otec | Pavel I. Ruský |
Matka | Marie Fjodorovna |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Původ
Jejími rodiči byli ruský car Pavel I. a carevna Marie Fjodorovna, narozená jako princezna Sofie Dorota Württemberská; byla jejich osmým dítětem (šestou dcerou) a nejmladší sestrou cara Alexandra I.
Život v Nizozemsku
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fc/Jan_Baptist_van_der_Hulst_-_Koning_Willem_II_en_familie.jpg/640px-Jan_Baptist_van_der_Hulst_-_Koning_Willem_II_en_familie.jpg)
Dne 21. února 1816 se Anna Pavlovna provdala za pozdějšího nizozemského krále Viléma II. Oranžsko-Nasavského. Z manželství vzešlo pět potomků:
- 1. Vilém III. (19. 2. 1817 Brusel – 23. 11. 1890 Apeldoorn), lucemburský velkovévoda, vévoda limburský, nizozemský král od roku 1849 až do své smrti[1]
- I. ⚭ 1839 Žofie Württemberská (17. 6. 1818 Stuttgart – 3. 6. 1877 Haag)[2]
- II. ⚭ 1879 Emma Waldecko-Pyrmontská (2. 8. 1858 Bad Arolsen – 20. 3. 1934 Haag)[3]
- 2. Alexandr Oranžsko-Nasavský (2. 8. 1818 Soestdijk – 20. 2. 1848 Funchal), svobodný a bezdětný[4]
- 3. Hendrik Nizozemský (13. 6. 1820 Soestdijk – 13. 1. 1879 Walferdange)[5]
- I. ⚭ 1853 Amálie Sasko-Výmarská (20. 3. 1830 Gent – 1. 5. 1872 Walferdange)[6]
- II. ⚭ 1878 Marie Pruská (14. 9. 1855 Postupim – 20. 6. 1888 Drážďany)[7]
- 4. Ernest Kazimír (21. 5. 1822 Brusel – 22. 10. 1822 tamtéž)[8]
- 5. Vilemína Marie Žofie Luisa (8. 4. 1824 Haag – 23. 3. 1897 Výmar)[9]
- ⚭ 1842 Karel Alexandr Sasko-Výmarsko-Eisenašský (24. 6. 1818 Výmar – 5. 1. 1901 tamtéž), velkovévoda sasko-výmarsko-eisenašský o roku 1853 až do své smrti[10]
Ani po svatbě se Anna nevzdala svého pravoslavného vyznání. Svatební obřad byl vykonán nejprve po pravoslavném způsobu, poté až po způsobu luteránském. Po svatbě strávili novomanželé jeden rok v Rusku a Anna měla poté problém si zvyknout na to, že oddělení společenských tříd bylo v její nové zemi daleko slabší než v Rusku.
Anna Pavlovna dostala věnem jeden milion (tehdejších) rublů, což byla velmi vysoká peněžní částka. To vzbudilo velkou pozornost. Její manželství bylo kvůli Vilémovým nevěrám bouřlivé. Nadto jí v roce 1829 v Bruselu, kde manželé tehdy bydleli, někdo ukradl skoro všechny šperky (nakonec byla velká část nalezena), z čehož podezírala manžela, protože byl v té době v dluzích a stýkal se s podle jejího názoru pochybnými lidmi. Konflikty jitřily také nevěry jejího manžela. Pár pak žil odděleně až do roku 1843.
Na nizozemský trůn nastoupila spolu se svým manželem po abdikaci svého tchána Viléma I. (7. října 1840). Jako královna Anna nebyla u veřejnosti příliš populární. Naučila se sice mluvit nizozemsky lépe než její manžel, který často mluvil francouzsky, ale dodržovala přísnou etiketu a od veřejnosti si udržovala odstup. Její manžel zemřel v roce 1849 a Anna se poté stáhla z dvorského života.
Veřejné pocty
Na její počest je pojmenováno místo Anna Paulowna v provincii Severním Holandsku (Noordholland). V centrální části Haagu (Zeeheldenkwartier) je po královně Anně Pavlovně pojmenováno jedno z nejživějších náměstí Anna Paulownaplein s restauracemi a kavárnami.[11] Nadto je zde také ulice Anna Paulownastraat, která ono náměstí protíná.
Německý botanik Philipp Franz von Siebold po královně pojmenoval rostlinný rod pavlovnií (mj. pavlovnie plstnatá, nizozemsky Anna Paulownaboom).
Vývod z předků
Fridrich IV. Holštýnsko-Gottorpský | ||||||||||||
Karel Fridrich Holštýnsko-Gottorpský | ||||||||||||
Hedvika Žofie Švédská | ||||||||||||
Petr III. Ruský | ||||||||||||
Petr I. Veliký | ||||||||||||
Anna Petrovna Ruská | ||||||||||||
Kateřina I. Ruská | ||||||||||||
Pavel I. Ruský | ||||||||||||
Jan Ludvík I. Anhaltsko-Dornburský | ||||||||||||
Kristián August Anhaltsko-Zerbstský | ||||||||||||
Christine Eleonore von Zeutsch | ||||||||||||
Kateřina II. Veliká | ||||||||||||
Kristián August Šlesvicko-Holštýnsko-Gottorpský | ||||||||||||
Johanna Alžběta Holštýnsko-Gottorpská | ||||||||||||
Albertina Frederika Bádensko-Durlašská | ||||||||||||
Anna Pavlovna Ruská | ||||||||||||
Bedřich Karel Württembersko-Winnentalský | ||||||||||||
Karel Alexandr Württemberský | ||||||||||||
Eleonora Juliana Braniborsko-Ansbašská | ||||||||||||
Fridrich II. Evžen Württemberský | ||||||||||||
Anselm František z Thurn-Taxisu | ||||||||||||
Marie Augusta z Thurn-Taxisu | ||||||||||||
Marie Ludovika Anna z Lobkowicz | ||||||||||||
Žofie Dorotea Württemberská | ||||||||||||
Filip Vilém Braniborsko-Schwedtský | ||||||||||||
Fridrich Vilém Braniborsko-Schwedtský | ||||||||||||
Johana Šarlota Anhaltsko-Desavská | ||||||||||||
Bedřiška Braniborsko-Schwedtská | ||||||||||||
Fridrich Vilém I. Pruský | ||||||||||||
Žofie Dorota Pruská | ||||||||||||
Žofie Dorotea Hannoverská | ||||||||||||