hIstorický státní útvar From Wikipedia, the free encyclopedia
Anconská republika (italsky Repubblica di Ancona, latinsky Respublica anconitana) byla středověká námořní republika na území dnešní Itálie.
Anconská republika Repubblica di Ancona (it) Respublica anconitana (la)
| |||||||||
Motto Ancon dorica civitas fidei | |||||||||
Geografie
| |||||||||
Obyvatelstvo | |||||||||
Národnostní složení |
|||||||||
latina, anconský dialekt | |||||||||
Státní útvar | |||||||||
agontano | |||||||||
Státní útvary a území | |||||||||
|
V 7. a 8. století patřila Ancona mezi pět měst (Pentapolis) Ravenského exarchátu a roku 849 je zničili saracéni. Když severní Itálii dobyl Karel Veliký, stalo se hlavním městem Anconské marky.
Po roce 1000 se postupně osamostatnilo a stalo se námořní republikou s oligarchickou vládou tří starších, volených za tři městské čtvrti. Bylo obvykle spojencem Gaety a Dubrovníku a soupeřilo s Benátkami a anconské lodi se účastnily křížových výprav. V zápasech mezi císařem a papežem stálo na papežské straně (Guelfové).
Po moru a požáru roku 1348 se města zmocnil rod Malatesta, roku 1383 byl však vypovězen. V roce 1532 připadla Ancona Papežskému státu a po roce 1569 byla v tomto státě – vedle Říma a Avignonu – jediné město, kde směli bydlet Židé.