Reprezentační šlechtická zbroj ve stylu katafraktů, známá také jako „Zlatý válečník“, z Issyk kurganu, historického pohřebiště poblíž bývalého hlavního města Almaty v Kazachstánu, asi 400-200 př. n. l.
Ačkoliv Sakové byli úzce příbuzní, často spojenci a spolubojovníci sousedních kmenů, přece se odlišovali od Skytů z pontské stepi a Massagetů z oblasti Aralského jezera,[1][2] i když jsou součástí širších skytských kultur.[3] Stejně jako Skytové jsou i Sakové nakonec spojováni s ranou andronovskou kulturou. Jejich jazyk tvořil součást skytských jazyků. Mezi významné archeologické ostatky Saků patří Aržan,[4] Tunnug,[5] pohřebiště Pazyryk[6] a Issyk kurgan, kurganské hrobky,[7] tasmolské mohyly[8] a možná Tillia tepe.
KRAMRISCH, Stella. Central Asian Arts: Nomadic Cultures [online]. [cit. 2018-09-01]. Dostupné online.Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Bruno & David 2018 "Horse-riding nomadism has been referred to as the culture of 'Early Nomads'. This term encompasses different ethnic groups (such as Scythians, Saka, Massagetae, and Yuezhi)..."
UNTERLÄNDER, Martina. Ancestry and demography and descendants of Iron Age nomads of the Eurasian Steppe. Nature Communications. March 3, 2017, s. 14615. DOI10.1038/ncomms14615. PMID28256537. Bibcode2017NatCo...814615U.Je zde použita šablona {{Cite journal}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
ZAITSEVA, G. I.; CHUGUNOV, K. V.; ALEKSEEV, A. Yu; DERGACHEV, V. A.; VASILIEV, S. S.; SEMENTSOV, A. A.; COOK, G. Chronology of Key Barrows Belonging to Different Stages of the Scythian Period in Tuva (Arzhan-1 and Arzhan-2 Barrows). Radiocarbon. 2007/ed, s. 645–658. ISSN0033-8222. DOI10.1017/S0033822200042545. (anglicky)Je zde použita šablona {{Cite journal}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
CASPARI, Gino; SADYKOV, Timur; BLOCHIN, Jegor; HAJDAS, Irka. Tunnug 1 (Arzhan 0) – an early Scythian kurgan in Tuva Republic, Russia. Archaeological Research in Asia. 2018-09-01, s. 82–87. ISSN2352-2267. DOI10.1016/j.ara.2017.11.001.Je zde použita šablona {{Cite journal}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
DERGACHEV, V. A.; VASILIEV, S. S.; SEMENTSOV, A. A.; ZAITSEVA, G. I.; CHUGUNOV, K. A.; SLJUSARENKO, I. Ju. Dendrochronology and Radiocarbon Dating Methods in Archaeological Studies of Scythian Sites. Radiocarbon. 2001/ed, s. 417–424. ISSN0033-8222. DOI10.1017/S0033822200038273. (anglicky)Je zde použita šablona {{Cite journal}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
PANYUSHKINA, Irina; GRIGORIEV, Fedor; LANGE, Todd; ALIMBAY, Nursan. Radiocarbon and Tree-Ring Dates of the Bes-Shatyr #3 Saka Kurgan in the Semirechiye, Kazakhstan. Radiocarbon. 2013/ed, s. 1297–1303. ISSN0033-8222. DOI10.1017/S0033822200048207. (anglicky)Je zde použita šablona {{Cite journal}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
BEISENOV, Àrman Z.; DUISENBAY, Daniyar; AKHIYAROV, Islam; SARGIZOVA, Gulzada. Dromos Burials of Tasmola Culture in Central Kazakhstan. The Anthropologist. 2016-10-01, s. 25–33. ISSN0972-0073. DOI10.1080/09720073.2016.11892125.Je zde použita šablona {{Cite journal}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
BENJAMIN, Craig. The Yuezhi Migration and Sogdia [online]. Ērān ud Anērān Webfestschrift Marshak, March 2003 [cit. 2015-03-01]. Dostupné varchivu pořízeném zoriginálu dne2015-02-18.Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Chinese History – Sai 塞 The Saka People or Soghdians [online]. [cit. 2015-03-01]. Dostupné varchivu pořízeném zoriginálu dne2015-01-19.Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Beckwith 2009, s.85 "The Saka, or Śaka, people then began their long migration that ended with their conquest of northern India, where they are also known as the Indo-Scythians."
SINOR, Denis; DENIS, Sinor. The Cambridge History of Early Inner Asia. [s.l.]: Cambridge University Press 540s. Dostupné online. ISBN978-0-521-24304-9. (anglicky) Google-Books-ID: ST6TRNuWmHsC.