- Pronúncia(i): oriental /ˈkɾi.ðə/, occidental /ˈkɾi.ða/
- Rimes: -ida
- Etimologia: De cridar.
Nom
crida f. (plural crides)
- Acció de comunicar quelcom a un grup gran de persones.
Han fet la crida per anar a pagar les taxes municipals.
- Acció de convocar persones en un lloc per tal d'informar-los d'alguna cosa d'interès comú.
S'ha fet la crida per la reunió del Consell d'Aigües.
- Senyal en un escrit que remet a una nota normalment a peu de pàgina.
- (informàtica) Instrucció que passa el control d'execució d'un programa a un bloc d'instruccions separat (un altre programa, a una instància diferent del mateix programa (recursivitat), a una subrutina o a una macro), tot esperant que quan aquest bloc acabi la seva tasca, retorni el control a la instrucció següent que havia fet la crida.
Traduccions
Senyal de remissió a una nota
- Castellà: llamada (es) f.
Instrucció a un bloc separat
Verb
crida
- Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de cridar.
- Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb cridar.