El Mólnia (actualment Vímpel) R-60 (denominació OTAN AA-8 'Aphid') és un míssil aire-aire lleuger dissenyat per als caces soviètics. Ha estat àmpliament exportat a tots els països de l'òrbita soviètica i encara es manté operatius en molts països.
![]() | |
Tipus | míssil aire-aire ![]() |
---|---|
País d'origen | URSS |
Història de servei | |
En servei | Des de 1974 - present |
Història de producció | |
Fabricant | Vímpel |
Especificacions | |
Pes | 43,5 kg |
Longitud | 2.090 mm |
Amplada | 390 mm (amb aletes) |
Diàmetre | 120 mm |
Abast efectiu | 8 km |
Pes de l'explosiu | 3 kg |
Detonació | de proximitat |
Propulsor | Coet de combustible sòlid |
Altitud | 20.000 m |
Velocitat màxima | 2,7 Mach |
Sistema de guiatge | infraroig |
Plataforma de llançament | MiG-21, MiG-23, MiG-25, MiG-27, MiG-29, MiG-31, Su-15, Su-17, Su-20, Su-22, Su-24, Su-25, Yak-28, Yak-38, Yak-141, Mi-24, BAE Hawk |
Història
L'R-60 va ser desenvolupat originalment pel MiG-23. Els treballs en aquest míssil començaren amb el codi K-60 (izdeliye 62) a finals de la dècada de 1960. La producció en sèrie va començar el 1973 amb la denominació oficial R-60 ('Aphid-A' per a l'OTAN). Quan es va introduir l'R-60 era un dels míssils aire-aire més petits del món, amb un pes de llançament de només 44 kg. El cap de cerca amb guiatge infraroig Komar (mosquit) no estava refrigerat i controlava la trajectòria amb les aletes posteriors. Els canards frontals, coneguts com a "desastabilitzadors", permetien millora la maniobrabilitat a angles d'atac elevats. La càrrega explosiva és de només 3 kg i de tipus anular. Hi disponibles dos tipus de detonador de proximitat: òptic (anomenat Strizh) i l'actiu amb radar (anomenat Kolibri). Les variants amb guia per radar es denominen R-60K.[1]
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e2/R-60.jpg/640px-R-60.jpg)
Una versió actualitzada, R-60M (nom OTAN 'Aphid-B'), va ser introduïda el 1982. Utilitzava un cercador òptic refrigerat amb nitrogen que ampliava l'angle de visió en ±20°. Tot i aquesta millora la capacitat d'utilització en condicions climàtiques adverses era limitada. Una altra millora és la disminució de la distància mínima de llançament es reduí fins a només 200 m.[2] L'R-60M és 42 mm més llarg que l'original i el pes de llançament s'incrementa fins als 45 kg. D'aquest 3,5 corresponen a una càrrega explosiva major, que en algunes versions es combina amb una 1,6 kg d'urani empobrit per millorar la seva capacitat de penetració[3] El detonador també té millorada la resistència a les contramesures electròniques (ECM).
Història operativa
URSS
El 21 de juny de 1978 un MiG-23M de la PVO soviètica pilotat pel capità V. Shkinder va abatre dos helicòpters CH-47 Chinook iranians. Aquests havien penetrat l'espai aeri soviètic. Un va ser destruït mitjançant 2 míssils R-60 i un altre a trets del canó.
Síria
Diversos informes soviètics afirmen que l'R-60 va ser àmpliament utilitzat en combats aeris per part de Síria l'any 1982 pel conflicte Israel-Líban. Alguns informes mencionen que diversos F-4 Phantom II, F-16 i IAI Kfir van ser destruïts mitjançant míssils R-60. Tot i que diversos F-4 i Kfirs israelians van ser abatuts el 1982 segons fonts israelianes aquestes baixes van ser degues a bateries de míssils antiaeris i no pas a combats aeris amb altres caces.
Operadors
Actuals
Passats
Iraq Durant el domini de Saddam Hussein.
Unió Soviètica Heretats pels estats successors.
Iugoslàvia Heretats pels estats successors.
Referències
Vegeu també
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.