llengua From Wikipedia, the free encyclopedia
El wallisià (Fakaʻuvea) és una llengua polinèsia parlada a l'illa Wallis, una de les que formen la regió d'ultramar de Wallis i Futuna. També és anomenada Uveà de l'est per tal de diferenciar-la de l'Uveà de l'oest, parlat a Ouvéa, una de les Illes Loyauté (Nova Caledònia).
![]() |
Aquest article o secció no cita les fonts o necessita més referències per a la seva verificabilitat. |
Fakaʻuvea | |
---|---|
Tipus | llengua i llengua viva ![]() |
Ús | |
Parlants | 29.968 |
Autòcton de | Oceania, Europa |
Estat | Wallis i Futuna, Nova Caledònia, Polinèsia Francesa, França. |
Classificació lingüística | |
llengua humana llengües austrotai llengües austronèsiques llengües malaiopolinèsies llengües malaiopolinèsies nuclears llengües malaiopolinèsies centrals-orientals llengües malaio-polinèsies orientals llengües oceàniques llengües oceàniques centroorientals llengües del Pacífic central llengües polinèsies llengues polinèsies nuclears East Uvean-Niuafo'ou (en) ![]() ![]() | |
Característiques | |
Sistema d'escriptura | alfabet llatí ![]() |
Codis | |
ISO 639-3 | wls ![]() |
SIL | wls |
Glottolog | wall1257 ![]() |
Ethnologue | wls ![]() |
IETF | wls ![]() |
El wallisià ha estat classificat com a llengua polinèsia nuclear, molt propera al tongalès, ja que formà part de l'Imperi Tu'i Tonga. És propera també al samoà i al malgaix com mostra la tabla següent.
Correspondència dels fonemes | ||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Fonema | Tongalès | Samoà | Wallisià | Malgaix | Català | |||||
/ŋ/ | *taŋata | tangata | tagata | tagata | ranada | home | ||||
/s/ | *sina | hina | sina | hina | sina(matsaho) | cana | ||||
/ti/ | *tiale | siale | tiale | tiale | fialy | Gardenia | ||||
/k/ | *waka | vaka | vaʻa | vaka | baka | canoa | ||||
/f/ | *fafine | fafine | fafine | fafine | vaviny | dona | ||||
/ʔ/ | *matuqa | motuʻa | matua | matua | matoa | pare | ||||
/r/ | *rua | ua | lua | lua | roa | dos | ||||
/l/ | *tolu | tolu | tolu | tolu | telo | tres |
Les cinc vocals estàndard: a, e, i, o, u, amb les seves variats allargades: ā, ē, ī, ō, ū.
Les consonants: f, g (sempre pronunciada com ŋ (ng)), h, k, l, m, n, s (rara, només en paraules estrangeres), t, v, '.
La ʻ, representa l'oclusiva glotal sorda (vegeu també okina), és coneguda en wallisià com a fakamoga (pertanyent a la gola). La fakamoga és avui dia ensenyat a les escoles, i es pot escriure amb apòstrof corb o invertit. De manera similar, el màcron (wallisià: fakaloa, 'allargar') és ensenyat a les escoles per marcar les vocals llargues, encara que la generació de més edat mai ha marcat l'aturada glotal o allargat les vocals.
Per exemple: Mālō te ma'uli ('bon dia').
Català | Wallisià |
---|---|
Hola | Mālō |
Bon dia | Mālō te mā’uli |
Bona tarda | Mālō te kataki |
Passi-ho bé | ‘Alu la |
Adéu | Nofo la |
Com estàs? | ‘E (ke) lelei pe? |
Estic bé | Ei, ‘e lelei pe |
Gràcies | Mālō te ofa |
Moltes gràcies | Mālōpe si ofa |
Sí | Ei |
No | Oho |
Em dic ... | Ko toku higoa ko ... |