Vicenç Ros i Batllevell
From Wikipedia, the free encyclopedia
Vicenç Ros i Batllevell (Martorell, Baix Llobregat, 1883 — Martorell, Baix Llobregat, 1970) va ser un industrial, polític i promotor cultural català, que exercí com a batlle de Martorell durant dos mandats.[1]
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1883 ![]() Martorell (Baix Llobregat) ![]() |
Mort | 1970 ![]() Martorell (Baix Llobregat) ![]() |
![]() | |
1940 – 1951 | |
![]() | |
1924 – 1930 ![]() | |
Activitat | |
Ocupació | industrial, polític, activista cultural ![]() |
Vicenç Ros fou un home adinerat i molt influent a Martorell que com a industrial va instal·lar un molí fariner l'any 1911, el qual va funcionar fins a l'any 1931. Més tard, el 1926 Ros va edificar una altra farinera, més moderna. Encara posteriorment, el 1917 va obrir una fàbrica de sulfat.[2]
Fou batlle de Martorell en dues ocasions, entre els anys 1924 i 1930 i entre 1940 i 1951. El 1945 cedí la seva col·lecció de rajoles i peces de format antic catalanes per a fundar el Museu Municipal Vicenç Ros. L'any 1972, l'ajuntament aconseguí d'ampliar el museu amb l'adquisició de la col·lecció de ceràmica del pintor Joaquim Mir i Trinxet. És un dels museus més importants dels Països Catalans en la seva especialitat.[1]
Casat amb Josefa Saus Villarreal, fou reconegut en vida i posteriorment amb una sèrie de reconeixments, entre els quals el de fill predilecte de Martorell, comendador de l'Orde Civil d'Alfons X el Savi, cavaller de l'Orde de Cisneros, medalla al mèrit cultural de la Diputació de Barcelona, director perpetu del Museu Municipal «Vicenç Ros» de Martorell.[3]
Va rebre sepultura al Cementiri Municipal de Martorell el 23 de juliol de 1970.[3]