From Wikipedia, the free encyclopedia
Una ona amortida és una ona amb amplitud d'oscil·lació que disminueix amb el temps, fins arribar a extingir-se. El terme també s'usa per referir-se a un mètode primitiu de radiotransmissió produït per un transmissor d'espurna, que consistia en una sèrie d'ones electromagnètiques amortides.
Les ones amortides van ser el primer mitjà de comunicació per ràdio, essent utilitzades durant l'era de la telegrafia sense fils que va acabar al voltant de 1920. La informació es transmetia amb aquest senyal emprant el codi Morse, encenent i apagant el transmissor (on-off keying) per enviar els missatges.
En enginyeria de radiofreqüència són conegudes actualment com a emissions de "classe B". Tanmateix, tals transmissions tenen un ample de banda molt gran i generen molt "soroll" elèctric (interferència electromagnètica) que interfereix amb les altres transmissions de ràdio.
A causa del seu potencial per causar interferències i que el seu ús té com a resultat una pèrdua de recursos d'espectre radioelèctric, hi ha una prohibició internacional contra l'ús d'emissions de ràdio d'ones amortides de classe B, establerta per la Unió Internacional de Telecomunicacions el 1938.[1] No obstant això, la definició d'"ones amortides" en aquest reglament no és clara quan s'aplica a la tecnologia moderna, i recentment hi ha hagut una esmena a aquesta prohibició eximint del seu compliment les noves tecnologies de ràdio com ara els sistemes de transmissió ultra-WideBand . [2]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.