material teixit From Wikipedia, the free encyclopedia
La paraula tèxtil s'aplica a tota classe de teles fabricades per mitjà de trama amb fils teixits. Fins al segle xx es fabricaven fils a partir de quatre fibres: el cotó i el lli, que provenen de sengles plantes; i la seda i la llana, fetes a partir de fibres animals. En l'actualitat s'hi han afegit les fibres artificials. El mot prové del partícip textum amb el sufix -ilis, derivat del verb llatí texere (‘teixir’).[1][2]
![]() |
Aquest article o secció no cita les fonts o necessita més referències per a la seva verificabilitat. |
Per a Catalunya la indústria tèxtil va significar l'entrada a la revolució industrial, aprofitant l'energia dels rius centrals del Principat, especialment del Llobregat, el Ter i el Cardener, instal·lant-hi colònies industrials tèxtils al llarg de tot el seu curs.
Per convertir les fibres en fils, primer, amb el batà obridor es netegen les fibres d'impureses. El resultat és la napa, una capa gruixuda i esponjosa que es recull en bobines. Després la carda pentina la napa i acaba de netejar-la, el producte que en resulta rep el nom de cintes de carda. Aquestes cintes es comprimeixen i s'estiren a través d'una màquina que es diu manuar[3] i el resultat vetes, un manyoc molt gruixut, curt i format per moltes fibres paral·leles entre elles. Les vetes es porten a la metxera que les acaba d'estirar i les torça lleugerament. El resultat és la metxa. Ara és quan es fabrica el fil amb les màquines filadores.
El conjunt d'operacions que s'utilitzen per entrellaçar fils de manera regular, permanent i contínua per fer teixits s’anomena tissatge.[4] Per fer això, es fan servir telers.Tots funcionen segons el mateix principi: un conjunt de fils molt propers i paral·lels, passen per un altre fil perpendicularment, anomenat fils de trama. La combinació d'ordit i trama, la diversitat de fibres i fils i el post processament de teixits han produït una varietat de teixits de punt per a usos domèstics i industrials.
El primer teler es va inventar al neolític. Sembla que són verticals, i l'ordit discorre sobre un bastiment recte. L'ordit es va col·locar horitzontalment a l'Europa medieval. Encara que ser telers manuals, permeten fabricar teixits continus.
Parts del teler:
Els teixits o peces teixides són productes tèxtils. Bens materials fabricats a partir de fils. Els teixits tenen moltes aplicacions. Entre altres en forma de peces de roba per a vestir.[5] Alguns tipus de fibres tenen propietats especials.[6]
Estan constituïdes, bàsicament per cel·lulosa, en alguns casos com el cotó, gairebé pura, però, normalment, acompanyada d'altres substàncies com la lignina. Les fibres d'aquest tipus s'obtenen de diferents parts dels vegetals, per exemple:
Estan constituïdes bàsicament per proteïnes i s'obtenen a partir del pèl o la llana d'alguns animals, o bé de filaments segregats per certs cucs. Les més importants són:
Procedeixen de materials inorgànics, com és el cas de l'amiant i la fibra de vidre. Aquestes fibres s'utilitzen, per exemple, per confeccionar teixits per a la indústria gràcies al seu bon comportament davant les altes temperatures. Actualment es restringeix la seva aplicació pel risc per a la salut humana.
Una fibra artificial està creada a partir de primeres matèries naturals que se sotmet a tractaments químics que la transformen per poder ser introduïda en la filatura.
Utilitzen components químics.
En funció de l’aplicació d’una peça de teixit (per exemple: uns pantalons texans, una vela de vaixell petit, una peça de la faldilla d’un aerolliscador, un teixit per a filtrar,...etc) hi ha una sèrie de propietats desitjades. Hi ha una munió d’assaigs – normalitzats o específics- que permeten verificar les propietats a controlar.[7]
Resistència a l’esquinçament, resistència a l’esclafit,[8] resistència de la costura (longitudinal i perpendicular), , resistència al pelfat involuntari, elasticitat de retorn, resistència al «pilling» i al «feather», resistència a l’abrasió, pes de la tela, densitat de la tela, gruix de la tela, longitud de la tela, forma del teixit, nombre de fils, torçat del fil, mesura del color, índex de blanc, permeabilitat a l’aigua, permeabilitat a l’aire, retenció de taques,[9] proves de cremalleres, proves de botons, proves d’ajustament, resistència accessòria de tracció, tenacitat del fil,...
Les referències a les fibres tèxtils, els fils i els teixits són nombroses al llarg de la història. Uns quants exemples poden ajudar a completar la informació sobre el tema.
Heròdot escrigué l’anècdota d’una dona peònia que filava lli amb una filosa tot caminant, mentre menava un cavall a abeurar i carregava un càntir d’aigua.[15]
L'Odissea recull el relat d’un teixit que la dona d’Odisseu teixia de dia i desfeia de nit.[16]
Plini escrigué moltes coses sobre el lli. La seva importància per a fer veles de vaixell. I les qualitats del lli de Tarraco.[17]
La llegenda de Cleòpatra presentant-se davant Juli Cèsar amagada en una catifa ( una particular peça de teixit) probablement està basda en unerror de traducció.[18]
Alfons el Benigne demana veles per a galeres a Barcelona i especifica que siguin de cotó.[19]
El vell conte fou escrit per Andersen, El vestit nou de l'emperador , imitant relats anteriors. Una versió medieval era la del "Conde Lucanor": "Los burladores que fizieron el paño".[20]
Epítet que associa la pobresa amb l’escassa possessió de peces teixides. Era el nom d’un falcó de Carles de Viana.[21] I el malnom d’un lladre.[22]
En els velers es tracta d'una xifra important. Per exemple, en el Cutty Sark era de l'ordre de 2.900 metres quadrats.[24]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.