Un oncle, tio o tiet,[1][2] és el germà i la tia o tieta[3] la germana del pare o la mare. Jurídicament, formen part dels graus de parentiu de tercer grau, iguals com els nebots, els besavis i els besnets.[4] En molts països, el dret familiar i social, el grau de parentiu determina certs drets, com ara absència justificada a la feina[4] així com l'impost sobre successions i donacions.[5] Un oncle valencià és el cosí del pare o de la mare.[6]
També s'utilitza aquest terme per a referir-se a una relació d'afecte i respecte amb un adult que no és estrictament un familiar però que és molt proper però per la diferència d'edat no es fa servir directament el nom.[7] Altres llengües tenen termes diferents segons es tracti de la branca paterna o materna. El sistema de parentiu indica quina terminologia es fa fer servir.[8]
La paraula prové del llatí auunculus, on significa oncle matern.[9][10]
Sistemes de parentiu
L'antropòleg Lewis Henry Morgan (1818-1881) va classificar els sistemes de parentiu i va batejar el sistema més comú a Occident «parentiu esquimal».[11] S'hi diferencia segons el gènere però no segons la branca familiar. Oncle o tia s'hi fan servir indiferentment per als germans i germanes dels pares, així com llurs conjuges.[8] Tot i això, estudis més recents han demonstrat que el sistema esquimal era molt més complex, i que el terme és qüestionable.[12]
Segons Morgan, a Hawaii i les illes de l'oceà Pacífic només es distingeix entre les generacions i només hi ha una paraula per qualsevol persona de proximitat de la generació dels pares.[8] A Sudan i Turquia, ans al contrari hi ha fins a catorze termes diferents, segons el grau de parentat i el lineatge.[8] Altres grups tenen una terminologia patrilineal, com els omaha, o matrilineal com els crows.[11]