església parroquial d'Estanyol From Wikipedia, the free encyclopedia
Sant Andreu d'Estanyol és l'església parroquial del poble d'Estanyol, entitat del municipi de Bescanó (Gironès), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català.
![]() | ||||
---|---|---|---|---|
Dades | ||||
Tipus | Església ![]() | |||
Construcció | XVIII | |||
Característiques | ||||
Estil arquitectònic | Barroc | |||
Localització geogràfica | ||||
Entitat territorial administrativa | Bescanó (Gironès) ![]() | |||
Localització | Pl. de l'Església, Estanyol | |||
| ||||
Format per | Comunidor d'Estanyol ![]() | |||
Bé cultural d'interès local | ||||
Data | 11 desembre 1986 | |||
Id. IPAC | 20778 ![]() | |||
Bé integrant del patrimoni cultural català | ||||
Comunidor d'Estanyol | ||||
Id. IPAC | 20779 ![]() | |||
Activitat | ||||
Diòcesi | bisbat de Girona ![]() ![]() | |||
Religió | catolicisme ![]() | |||
Edifici d'una sola nau de quatre trams amb volta de canó d'arestes, sis capelles laterals i capçalera semicircular. Als peus hi ha el cor. El parament és emblanquinat a excepció dels arcs i angles de carreus ben escairats. La façana és senzilla amb portalada rectangular i frontó partit i una creu, al capdamunt hi ha un rosetó. A la dreta s'alça el campanar de planta quadrada, dos pisos d'arcuacions i coberta piramidal.[1]
Al seu interior destaca una pica baptismal[1] realitzada en pedra de Girona. Té forma de copa cilíndrica amb el seu peu corresponent. Està ornada amb relleus que representen la flor de lis i garlandes i motius geomètrics. Conté la data de 1589. Fa 1,6 m d'alçada i la boca fa 69 cm de diàmetre.[1]
Dins del conjunt hi ha un comunidor, una construcció de planta quadrada (2,40 x 2,40 m aprox.), amb un mur de maçoneria d'uns 40 cm que s'aixeca gairebé un metre a l'interior. Als angles hi ha quatre columnes cilíndriques de pedra, una de les quals té la base escalonada, sostenen un embigat de fusta amb teulada a quatre vents. Al centre hi ha una peanya amb una creu de ferro forjat.[2]
Documentalment és citada l'any 1279 en la venda del castell de Brunyola feta per Ramon de Cabrera a Berenguer de Gornau. Però el temple actual data de finals del segle xvii i s'acabà el 1704.[1]
El comunidor és un dels pocs exemplars que queden d'un tipus de porxo molt habitual a totes les comarques muntanyenques de la Catalunya Vella. Ha estat restaurat per l'arquitecte de Girona Joan Maria Ribot que ha realitzat una intervenció de consolidació i ha eliminat les tornapuntes de fusta que hi havia al centre de les quatre cases.[2]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.