From Wikipedia, the free encyclopedia
El servidor intermediari[1] (en anglès proxy), en el context de les xarxes informàtiques, fa referència a un programa o dispositiu que realitza una acció en representació d'un altre, és a dir, fa d'intermediari en les peticions de recursos que realitza un client (A) a un altre servidor (C). Per exemple, si una hipotètica màquina A sol·licita un recurs a C, ho farà mitjançant una petició a B, que a l'hora traslladarà la petició a C; d'aquesta manera C no sabrà que la petició venia en un inici d'A.
Aquesta situació estratègica de punt intermedi li permet oferir diverses funcionalitats: control d'accés, registre del tràfic, restricció a determinats tipus de tràfic, millora de rendiment, anonimat de la comunicació, caché web, etc.
L'ús dels proxies és molt habitual en xarxes grans en les que és necessari compartir una única sortida cap a Internet. D'aquesta manera, totes les connexions dels clients de dins de la xarxa queden anonimitzades, ja que de cara a l'exterior totes s'originen des d'una única adreça IP.
Ara bé, la utilització de proxies limita l'ús de serveis que es poden utilitzar, i per extensió, també limita el nombre d'aplicacions que es puguin utilitzar de forma anònima, pel fet que la majoria de proxies estan especialitzats en el protocol HTTP. No obstant això, moltes aplicacions i serveix permeten l'encapsulament de protocols diversos en paquets HTTP que estenen les funcionalitats dels proxies web.
La paraula anglesa proxy significa apoderat en català.
Com es pot veure, proxy té un significat molt general, tot i que sempre és sinònim d'intermediari. Quan un equip de la xarxa vol accedir a una informació o recurs, és realment el proxy qui realitza la comunicació i a continuació trasllada el resultat a l'equip que l'ha sol·licitat.
En general, no només en informàtica, els proxies fan possible:
En general, l'ús d'un intermediari pot provocar:
Servidors accessibles des de qualsevol dispositiu connectat a internet, l'objectiu dels quals és simplement forwarding, és a dir, traspassar les dades des del client al servidor i viceversa.
Algunes empreses i organitzacions, utilitzen els servidors intermediaris per a controlar l'accés als clients, tot i això, aquests, només han de canviar la configuració del seu dispositiu per a evitar els proxy que els controla. Els proxys transparents, són utilitzats juntament amb un firewall o tallafocs per tal d'interceptar i redirigir les connexions al proxy, així doncs, no fa falta cap mena de configuració per part del client i sovint, aquest ni tan sols coneix aquesta configuració.
És el concepte contrari al proxy utilitzat normalment. Aquest rep peticions de clients i està programat per a oferir els recursos dels servidors que hi té associats. Aquests tipus de proxys serveixen per a amagar servidors (per exemple, interns a una empresa), de tallafocs i en general, se li pot donar qualsevol ús similar als proxys normals però des del punt de vista del servidor.
Es pot configurar un servidor proxy per a filtrar l'accés a alguns recursos d'internet, ja que simplement es nega a fer la petició que li ha fet el client al servidor final. Això permet a escoles i organitzacions que ho desitgin, assegurar que els usuaris connectats a la xarxa compleixen les polítiques establertes.
Mitjançant un servidor proxy, un client que té limitat l'accés a un recurs accessible des d'internet (per exemple, per la seva IP) pot accedir-hi, ja que qui fa la petició al servidor final és l'intermediari, i aquest no té el recurs limitat.
De la mateixa manera, atès que qui fa les peticions al servidor final és el servidor intermediari, es pot utilitzar aquest perquè el servidor final no sàpiga realment des de quina IP s'ha fet la petició.
Suposant que un dispositiu està connectat a un servidor intermediari, aquest pot exercir com a tal i a més a més, atès que ha de passar el tràfic del client, pot espiar la informació que l'està traspassant.
Mitjançant tècniques de memòria cau, un servidor intermediari és capaç d'accelerar una petició a un servei, ja que per al segon (i posteriors) client que demana el recurs, no necessita fer la petició al servidor final. Aquesta tècnica també permet reduir el tráfic de dades a canvi d'ocupar memòria en disc. És molt usada per proveïdor d'Internet i grans empreses, ja que els permet estalviar-se tràfic a canvi d'haver de guardar-se les peticions.
Atès que el servidor intermediari ha de rebre i transmetre totes les dades de la resposta del servidor al client, aquest és capaç de modificar el continut que respon al client. Hi pot haver diverses motivacions per a fer això com per exemple, adaptar una pàgina web per a dispositius especials o evitar cookies, etc.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.