From Wikipedia, the free encyclopedia
L'Olimpíada d'escacs de 1935 fou un torneig d'escacs per equips nacionals que es va celebrar entre els dies 16 d'agost i 31 d'agost a Varsòvia. Fou la sisena Olimpíada oficial organitzada per la FIDE. La competició era oberta.[1] Al mateix temps es va celebrar el V Campionat del món femení.
Tipus | Olimpíades d'escacs ![]() |
---|---|
Organitzador | Federació Internacional d'Escacs ![]() |
Localització i Dates | |
Localització | Varsòvia (Voivodat de Masòvia) 52° 13′ 48″ N, 21° 00′ 40″ E ![]() |
Estat | Polònia ![]() |
Interval de temps | 16 agost 1935 – 31 agost 1935 ![]() |
Número d'edició | 6 (1935) ![]() |
Dades estadístiques | |
Partits | 760 ![]() |
Hi participaren 99 jugadors de 20 països; cada equip nacional tenia cinc jugadors (quatre de titulars i un de suplent); l'Argentina fou l'únic equip amb només quatre jugadors. No hi va participar l'equip soviètic, tot i que havia estat convidat per l'organització. En canvi, sí que hi va jugar Lituània, que llavors era en conflicte amb Polònia.
El director del torneig, com a responsable del Comitè Organitzador, fou el famós mestre d'escacs retirat Dawid Przepiórka. El sistema de puntuació era olímpic, és a dir, els punts no eren el resultat dels matxs entre els equips, sinó la suma dels resultats individuals en cada escaquer (un punt per partida guanyada, mig per les taules, i zero per partida perduda).
A la primera part de la competició, Suècia es va col·locar líder, i a mitjan torneig duia tres punts d'avantatge sobre Polònia, seguida pels Estats Units i Hongria. Els Estats Units, en particular, malgrat que eren els campions vigents, havien començat molt malament, perdent contra Suècia i Hongria, però es varen recuperar a partir de la cinquena ronda, guanyant Irlanda. La primera desfeta sueca es va produir a la dotzena ronda, contra Iugoslàvia, i a les següents va perdre progressivament l'avantatge que havia acumulat, fins que Suècia fou superada a darrera hora pels Estats Units i Polònia.
Pos. | Equip | Jugadors | Punts |
---|---|---|---|
![]() |
![]() |
Reuben Fine, Frank Marshall, Abraham Kupchik, Arthur Dake, Israel Albert Horowitz | 54 |
![]() |
![]() |
Gideon Ståhlberg, Gösta Stoltz, Erik Lundin, Gösta Danielsson, Ernst Larsson | 52,5 |
![]() |
![]() |
Savielly Tartakower, Paulino Frydman, Miguel Najdorf, Henryk Friedman, Kazimierz Makarczyk | 52 |
4 | ![]() |
Lajos Steiner, Andor Lilienthal, Kornél Havasi, László Szabó, Pál Réthy | 51 |
5 | ![]() |
Salo Flohr, Karel Opočensky, Josef Rejfiř, Karel Treybal, Jiří Pelikán | 49 |
6 | ![]() |
Milan Vidmar, Vasja Pirc, Boris Kostić, Petar Trifunović, Imre König | 45,5 |
7 | ![]() |
Ernst Grünfeld, Rudolf Spielmann, Erich Eliskases, Hans Müller, David Podhorzer | 43,5 |
8 | ![]() |
Roberto Grau, Jacobo Bolbochan, Isaias Pleci, Carlos Maderna | 42 |
9 | ![]() |
Vladimirs Petrovs, Fricis Apšenieks, Movsas Feigins, Wolfgang Hasenfuss, A. Krūmiņš | 41 |
10 | ![]() |
Aleksandr Alekhin, Louis Betbeder, André Muffang, Victor Kahn, Maurice Raizman | 38 |
11 | ![]() |
Paul Keres, Gunnar Friedemann, Leho Laurine, Ilmar Raud, Feliks Kibbermann | 37,5 |
12 | ![]() |
William Winter, George Alan Thomas, Conel Hugh O'Donel Alexander, Henry Ernest Atkins, Harry Golombek | 37 |
13 | ![]() |
Eero Böök, Birger Rasmusson, Ilmari Solin, Ragnar Krogius, Soivo Salo | 35 |
14 | ![]() |
Vladas Mikėnas, Aleksandras Machtas, Isakas Vistaneckis, Povilas Vaitonis, Markas Luckis | 34 |
15 | ![]() |
Yosef Porath, David Enoch, Yosef Dobkin, Victor Winz, Moshe Czerniak | 32 |
16 | ![]() |
Erik Andersen, Bjørn Nielsen, Jens Enevoldsen, Julius Nielsen, Ernst Sørensen | 31,5 |
17 | ![]() |
H. Silbermann, Traian Ichim, Miklos Brody, Stefan Erdélyii, Toma Popa | 27,5 |
18 | ![]() |
Antonio Sacconi, Mario Monticelli, Stefano Rosselli del Turco, Max Romih, Mario Napolitano | 24 |
19 | ![]() |
Oskar Naegeli, Henri Grob, Walter Michel, Adolf Stähelin, Fritz Gygli | 21 |
20 | ![]() |
Brian Reilly, James Creevey, John O'Hanlon, Timothy Cranston, Austin De Burca | 12 |
Guanyaren medalles els tres millos jugadors (en percentatge de puntuació) de cada tauler. També hi hagué premis per la millor partida i per al millor final: el premi a la millor partida fou per a l'austríac Erich Eliskases per la seva partida contra el francès André Muffang, i el premi al millor final fou per al polonès Paulin Frydman i el suec Gösta Stoltz.
Jugadors | Equip | Punts | Partides | Percentatge | |
---|---|---|---|---|---|
![]() |
Salo Flohr | ![]() |
13 | 17 | 76,5 |
![]() |
Aleksandr Alekhin | ![]() |
12 | 17 | 70,6 |
![]() |
Gideon Ståhlberg | ![]() |
11,5 | 17 | 67,6 |
![]() |
Savielly Tartakower | ![]() |
11,5 | 17 | 67,6 |
Jugadors | Equip | Punts | Partides | Percentatge | |
---|---|---|---|---|---|
![]() |
Andor Lilienthal | ![]() |
15 | 19 | 78,9 |
![]() |
Paulin Frydman | ![]() |
11,5 | 16 | 71,9 |
![]() |
Gösta Stoltz | ![]() |
12 | 19 | 63,2 |
![]() |
Jacobo Bolbochan | ![]() |
12 | 19 | 63,2 |
Jugadors | Equip | Punts | Partides | Percentatge | |
---|---|---|---|---|---|
![]() |
Erich Eliskases | ![]() |
15 | 19 | 78,9 |
![]() |
Kornél Havasi[2] | ![]() |
8 | 11 | 72,7 |
![]() |
Abraham Kupchik | ![]() |
10 | 14 | 71,4 |
Jugadors | Equip | Punts | Partides | Percentatge | |
---|---|---|---|---|---|
![]() |
Arthur Dake | ![]() |
15,5 | 18 | 86,1 |
![]() |
Gösta Danielsson | ![]() |
15 | 19 | 78,9 |
![]() |
Petar Trifunović | ![]() |
12,5 | 16 | 78,1 |
Jugadors | Equip | Punts | Partides | Percentatge | |
---|---|---|---|---|---|
![]() |
Israel Albert Horowitz | ![]() |
12 | 15 | 80 |
![]() |
Jiří Pelikán | ![]() |
10,5 | 15 | 70 |
![]() |
Markas Luckis | ![]() |
11 | 16 | 65,8 |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.