Joan Guillamet i Tuèbols
periodista espanyol / From Wikipedia, the free encyclopedia
Joan Guillamet i Tuèbols (Figueres, 22 d'octubre de 1922 - Barcelona, 16 d'octubre del 2014), fou professor, periodista i escriptor català. Fou catedràtic de llengua i literatura dels instituts Ramon Muntaner de Figueres, Ausiàs March i Emperador Carles de Barcelona, i Rafael de Casanova de Sant Boi de Llobregat, i com a periodista va ser corresponsal a Figueres d'El Correo Catalán i El Noticiero Universal amb el pseudònim Hug de Roda. Va escriure a Tele Exprés, Avui, La Vanguardia i Tele Estel, i va fer col·laboracions a Presència, Serra d'Or, El Punt i Revista de Girona, entre d'altres.
Biografia | |
---|---|
Naixement | 22 octubre 1922 ![]() Figueres (Alt Empordà) ![]() |
Mort | 16 octubre 2014 ![]() Barcelona ![]() |
Activitat | |
Ocupació | periodista ![]() |
El 1954 va ser un dels fundadors i membre del consell de redacció de la revista Canigó.[1] Va rebre el premi Antoni Puig de Conill per la prosa Amor que devora,[2] als Jocs Florals de l'Empordà (Figueres, 1961) i també va ser guardonat amb el Premi Catalonia de les Festes de Maig de les Lletres Catalanes en el 1971, per Coses i gent de l'Empordà.[3] La seva obra periodística i literària el va fer mereixedor del Consell Comarcal de l'Alt Empordà en el 2005 per la seva dedicació al periodisme i també fill predilecte de Figueres en el 2008.[3][4]