Un diagrama de flux és una representació gràfica d'un algorisme. S'utilitza en disciplines com la programació informàtica, l'economia, els processos industrials o la psicologia cognitiva. Aquests diagrames utilitzen símbols amb significats ben definits que representen els passos de l'algorisme, i representen el flux d'execució mitjançant fletxes que connecten els punts d'inici i de finalització. Un diagrama de flux sempre té un únic punt d'inici i un únic punt de finalització. A més, tot camí d'execució ha de permetre arribar des de l'inici fins al final.
Diagrama de flux senzill amb els passos a seguir si una làmpada no funciona
Les següents són accions prèvies a la realització del diagrama de flux:
Identificar les idees principals que s'han d'incloure en el diagrama de flux. Han d'estar presents el propietari o responsable del procés, els propietaris o responsables del procés anterior i posterior i d'altres processos interrelacionats, així com les terceres parts interessades.
Definir què s'espera obtenir del diagrama de flux.
Identificar qui ho farà servir i com.
Establir el nivell de detall requerit.
Determinar els límits del procés a descriure.
Els passos a seguir per construir el diagrama de flux són:
Establir l'abast del procés a descriure. D'aquesta manera quedarà fixat el començament i el final del diagrama. Sovint el començament és la sortida del procés previ i el final l'entrada al procés següent.
Identificar i llistar les principals activitats/subprocessos que estan incloses en el procés a descriure i el seu ordre cronològic.
Si el nivell de detall definit inclou activitats menors, llistar-les també.
Identificar i llistar els punts de decisió.
Construir el diagrama respectant la seqüència cronològica i assignant els corresponents símbols.
Assignar un títol al diagrama i verificar que estigui complet i descrigui amb exactitud el procés escollit.
Afavoreixen la comprensió del procés en mostrar-lo com un dibuix. El cervell humà reconeix fàcilment els dibuixos. Un bon diagrama de flux reemplaça diverses pàgines de text.
Permeten identificar els problemes i les oportunitats de millora del procés. S'identifiquen els passos redundants, els fluxes dels re-processos, els conflictes d'autoritat, les responsabilitats, els colls d'ampolla i els punts de decisió.
Mostren les interfícies client-proveïdor i les transaccions que s'hi realitzen, facilitant-ne l'anàlisi als empleats.
Són una excel·lent eina per capacitar els nous empleats i també els que desenvolupen la tasca quan es realitzen millores en el procés.
Format vertical: el flux o la seqüència de les operacions, va de dalt cap avall. És una llista ordenada de les operacions d'un procés amb tota la informació que es consideri necessària, segons el seu propòsit.
Format horitzontal: en aquest format, el flux o la seqüència de les operacions, va d'esquerra a dreta.
Format panoràmic: el procés sencer està representat en una sola carta i pot apreciar-se d'una sola mirada, molt més ràpid que llegint el text, fet que facilita la seva comprensió, fins i tot per a persones no familiaritzades. Registra no només en línia vertical, sinó també en horitzontal, diferents accions simultànies i la participació de més d'un lloc o departament que el format vertical no registra.
Format arquitectònic: descriu l'itinerari de ruta d'una forma o persona sobre el pla arquitectònic de l'àrea de treball. El primer dels fluxogrames és eminentment descriptiu, mentre que els utilitzats són fonamentalment representatius.
Oval o el·lipse: inici i final (obre i/o tanca el diagrama).
Rectangle: activitat (representa l'execució d'una o més activitats o procediments).
Rombe: decisió (formula una pregunta o qüestió).
Cercle: connector (representa l'enllaç d'activitats amb una altra dins d'un procediment).
Triangle cap per avall: fitxer definitiu (guarda un document de forma permanent).
Triangle cap per amunt: fitxer temporal (proporciona un temps per a l'emmagatzematge del document).