Classificació tèrmica d'habitabilitat planetària
From Wikipedia, the free encyclopedia
La classificació tèrmica d'habitabilitat planetària és un catàleg desenvolupat pel Laboratori d'Habitabilitat Planetària (en anglès, PHL o «Planetary Habitability Laboratory») de la Universitat de Puerto Rico en Arecibo.[1] S'empra sobre els cossos planetaris amb possibilitats d'albergar vida, als quals s'ordena en funció de la seva temperatura superficial mitjana, estimada sobre la base de la distància respecte a la seva estrella (o semieix major) i a la lluminositat d'aquesta.[1] És el mètode més simple per estudiar el potencial d'habitabilitat d'un cos planetari a costa de conèixer el seu massa, radi, composició atmosfèrica i temperatura real (procedent d'observacions directes).[1]