El becadell comú (i cegall (ros) i cega a les Balears[1]) (Gallinago gallinago) és una espècie d'ocell de l'ordre dels caradriformes que, als Països Catalans, és abundant en migració i durant l'hivern.
Gallinago gallinago ![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Enregistrament | |
Dades | |
Pes | 111 g (pes adult, mascle) 128 g (pes adult, femella) ![]() |
Envergadura | 0,52 m ![]() |
Estat de conservació | |
![]() | |
Risc mínim | |
UICN | 22693097 ![]() |
Taxonomia | |
Super-regne | Holozoa |
Regne | Animalia |
Fílum | Chordata |
Classe | Aves |
Ordre | Charadriiformes |
Família | Scolopacidae |
Gènere | Gallinago |
Espècie | Gallinago gallinago ![]() Linnaeus, 1758 |
Tipus taxonòmic | Gallinago ![]() |
Distribució | |
També es coneix com a becada petita, bequet, bequerut, bequeruda al País Valencià, becassí, becassina, boqueruda, buidacananes, escuracananes, mec, cega rosa i cegall a les Balears.[2]
- Fa 25 cm de llargària total i 39-45 cm d'envergadura alar.
- Cos rodanxó i postura acotada.
- La femella pesa al voltant de 115 g i el mascle 130.
- Té el dors d'un color vermell negrós densament llistat amb bandes ocràcies i que el fa dissimular entremig de les herbes seques i del fang dels aiguamolls.
- Al cap són molt visibles una sèrie de ratlles negres.
- Ventre blanc.
- El pili és vionat de blanc i negre.
- Bec molt llarg (el dels mascles fa 60-70 mm i el de les femelles 64-73), prim i recte.
- Ales punxegudes.
- Potes curtes.
- Gallinago gallinago gallinago (regió paleàrtica, llevat de les illes Fèroe, Islàndia, Òrcades i Shetland).
- Gallinago gallinago faroeensis (Islàndia, Fèroe, Òrcades i Shetland).
- Gallinago gallinago delicata (Nord-amèrica).
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/ba/Gallinago_gallinago_MHNT.jpg/640px-Gallinago_gallinago_MHNT.jpg)
Nia de l'Europa Central amunt i des de mitjan abril fins al mes d'agost a prats humits i torberes. Els ous, quatre en total, són de color olivaci amb taques de color sípia, i fan 39 x 28 mm. La incubació es perllonga durant 3 setmanes i tots dos pares comparteixen la tasca d'alimentar els petits (es reparteixen la niuada i cada adult té cura dels dos pollets que li pertoquen). Els pollets triguen dues setmanes a aprendre a volar.
Menja cucs, que troba ficant el bec dins la terra humida, insectes, crustacis, mol·luscs, baies i llavors de plantes de ribera.[3]
Viu en maresmes i terrenys pantanosos, tant de l'interior com del litoral, com poden ésser els Aiguamolls de l'Empordà, el Delta de l'Ebre (hi aprofita els arrossars i les llacunes d'aigua dolça) i el del Llobregat. Mai no es troba en terrenys marins.
Es troba a Amèrica, Euràsia i Àfrica. Hiverna al nord de Sud-amèrica i Àfrica.[4][5]
Es pot trobar a totes les zones humides dels Països Catalans, on la seua permanència durant més o menys temps depèn de la quantitat d'aigua disponible.[6] A Mallorca és abundant mentre que a Formentera és bastant escàs, essent moderat a les altres illes de l'arxipèlag balear.
- És migrador parcial als Països Catalans (d'octubre a abril), on abunda en alguns indrets.
- Practica un vol en ziga-zaga i molt ràpid, que fa augmentar la dificultat de la seua cacera, però per aquest mateix motiu esdevé per als caçadors una peça molt més cotitzada.
- És molt característic el soroll que l'acompanya quan vola, provocat per la vibració de les plomes externes de la cua.
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.