From Wikipedia, the free encyclopedia
Al-Ula o al-Ola (àrab: العلا, al-ʿUlā), antiga Dedan, és un oasi i una ciutat de l'Aràbia Saudita, situada 110 km al sud-oest de Tayma (380 km al nord de Medina), a l'antiga ruta de l'encens. Fou la capital dels dedanites i dels lihyanites i s'hi han trobat importants restes arqueològiques de fa dos mil anys. Actualment és capital d'un districte anomenat al-Ula, a la província de Medina.
(ar) العلا ![]() | ||||
Tipus | Ciutat, jaciment arqueològic, entitat territorial administrativa i assentament humà ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Localització | ||||
Entitat territorial administrativa | Província de Medina (Aràbia Saudita) ![]() | |||
| ||||
Dades i xifres | ||||
Altitud | 692 m ![]() | |||
El regne de Dedan o dels dedanites va existir vers els segles VII i VI aC, sent esmentat a les inscripcions neobabilònies d'Haran on es diu que el rei Nabònides va fer una campanya militar al nord d'Aràbia el 552 aC més o menys, i va conquerir Tayma, Dedan i Yathrib; vers l'inici del segle V aC el regne va esdevenir hereditari. Llavors fou el temps dels lihyanites (regne de Lihyan) que va existir fins al segle ii aC. Els nabateus van agafar el relleu i dominaven Aràbia del nord al segle I aC i la van conservar fins als primers anys del segle II quan els romans van conquerir la seva capital Petra; Hegra (al-Hidjr), moderna Madain Salih (Madain Saleh), fou la segona capital dels nabateus però progressivament el poder es va desplaçar d'al-Hidjr una mica al nord, cap a al-Ula.
Abans de l'islam era un pròsper centre comercial de la ruta de caravanes que sortia de Síria cap al sud passant l'Hidjr (moderna Madain Salih que estava a 18 km al nord d'al-Ula). En temps de Mahoma era una modesta població on el profeta hauria pregat en el seu camí de la Meca a Tabuk. Ibrahim ibn Shudja al-Hanadi al segle xiii diu que era una ciutat petita dotada d'una fortalesa i governada per un amir; a l'edat mitjana es creu que la ciutat àrab d'al-Mabiyat, que va esdevenir el principal centre comercial de la zona, estava situada a uns 20 km d'al-Ula (si ha estat ben identificada). Ibn Battuta diu que els pelegrins que anaven a la Meca paraven a al-Ula. La ciutat d'al-Mabiyat va declinar al segle xii o XIII (abans de 1230) i al-Ula va tornar a ressorgir; es van fer construccions que van utilitzar antigues pedres de Dedan i Lihyan, i va esdevenir altre cop el principal centre regional. La fortalesa fou restaurada pels otomans (pel governador de Damasc) al segle xvii. Charles Doughty hi va passar el 1876 i van seguir altres europeus. El ferrocarril de l'Hedjaz passava prop d'al-Ula (1901-1908), on hi havia una estació després abandonada. Al segle xx el centre de la ciutat es va establir al darrere de la ciutat antiga i progressivament el poble va abandonar les cases a la part vella; la darrera família va marxar el 1983 i el darrer servei a la vella mesquita es va fer el 1985; les ruïnes de ciutat medieval i de l'establiment dedanita-lihyanita queden dins del terme de la moderna ciutat. Un estudi de les inscripcions es va fer el 1968 per un equip de la Universitat de Londres.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.