Campionat del Món de motocròs de 500cc
From Wikipedia, the free encyclopedia
El Campionat del Món de motocròs de 500cc, regulat per la FIM, fou la màxima competició internacional de motocròs en la cilindrada de 500 cc. Coneguda com a "classe de 500 cc" (en anglès, 500 cc class), era, juntament amb les de 125 i 250 cc, una de les tres categories en què es disputava tradicionalment el Campionat del Món. La categoria estigué activa entre 1957 i 2003 (per bé que aquesta darrera temporada, sota l'efímera denominació de 650cc). El 2004 es reconvertí a la nova MX3, discontinuada des del 2014.
Tipus | classe de competició ![]() |
---|---|
Esport | motocròs ![]() |
Organitzador | FIM ![]() |
Part de | Campionat del Món de motocròs ![]() |
Localització i Dates | |
Àmbit | mundial ![]() |
Vigència | 1952 – 2003 ![]() |
Dades estadístiques | |
Primer guanyador | Victor Leloup, 1952 |
Darrer guanyador | Joël Smets, 2003 |
Més títols | Roger De Coster (5) ![]() |
Al contrari d'allò que s'ha fet sempre al mundial de velocitat, en què els Grans Premis programen una cursa de cadascuna de les diferents classes en què es disputa el campionat (actualment, MotoGP, Moto2 i Moto3), històricament el mundial de motocròs s'especialitzava per cilindrada: cada Gran Premi se centrava únicament en una de les tres possibles (125, 250 o 500 cc) i cadascuna tenia, doncs, el seu propi calendari de curses.