From Wikipedia, the free encyclopedia
L'època elisabetiana és el període associat amb el regnat de la reina Elisabet I[1] (1558-1603) i és sovint considerada com l'edat d'or de la història anglesa, en contrast amb els períodes anterior i posterior. Va ser un breu període de pau entre la reforma anglesa i les batalles entre protestants i catòlics, i entre el parlament i la monarquia.
![]() 1558–1603 | |
Precedida per | Època Tudor |
---|---|
Succeïda per | Època estuardiana |
Monarca | Elisabet I |
Anglaterra tenia un govern de monarquia absoluta, molt centralitzat i de sòlida estructura, en gran part com a resultat de les reformes d'Enric VII i Enric VIII. El segle xvii estaria marcat ja per batalles entre el parlament, demanant més poder, i la monarquia, més feble.
El Renaixement italià havia arribat a una fi sota el pes de la dominació estrangera de la península. Era una edat d'exploració i expansió a l'estranger, mentre a casa, la Reforma protestant[2] es convertia en la mentalitat nacional de totes les persones. Va ser l'àpex del Renaixement anglès, va veure la floració de la poesia i literatura angleses mentre el teatre va trencar amb l'estil del passat.
La divisió entre catòlics i protestants havia estat apaivagada per l'Acord religiós elisabetià i el parlament encara no era suficientment fort per desafiar l'absolutisme reial.
França s'havia embolicat en les seves pròpies batalles religioses que només serien solucionades el 1598 amb l'edicte de Nantes.[3] En part a causa d'això, però també perquè els anglesos van ser expulsats de les seves últimes avançades al continent, els llargs conflictes seculars entre França i Anglaterra van ser en gran manera suspensos per la major part del regnat d'Elisabet.
El gran rival va ser l'Espanya, amb el qual Anglaterra topava tant en l'Europa i l'Amèrica en escaramusses que van a explotar a la Guerra angloespanyola de 1585–1604. Una temptativa d'envair Anglaterra feta per Felip II d'Espanya amb l'«Armada Invencible» el 1588,[4] va ser víctima d'una derrota famosa, però la marea de la guerra es va bolcar contra l'Anglaterra, amb una expedició fracassada a Portugal i a Açores, l'expedició Drake-Norris del 1589. Des de llavors, Espanya va passar a donar algun suport als catòlics irlandesos en una rebel·lió debilitant contra el domini anglès, i les forces navals i terrestres espanyoles van infligir una sèrie de revessos contra les ofensives angleses. Això va drenar tant la Hisenda com l'economia anglesa, que havien estat curosament restaurats sota la prudent adreça d'Elisabet. L'expansió comercial i territorial anglesa quedaria limitada fins a la signatura del Tractat de Londres l'any següent a la mort d'Elisabet.
Econòmicament, Anglaterra es començava a beneficiar-se en gran manera de la nova era del comerç transatlàntic i era prospera comparada amb les altres nacions d'Europa.
Va ser una època conflictiva i socialment influïda per l'humanisme europeu.
Va començar com teatre profà a les places de les ciutats va promulgar seguit pels actors mitjançant els patis de les tavernes o posades (conegudes com a Inn-yards), seguida dels primers teatres (grans amfiteatres a l'aire lliure construïts en el mateix estil que el Colosseu romà) i després la introducció dels teatres comercials d'interior anomenat Playhouses. D'aquesta darrera època es coneixen alguns dramaturgs, com William Shakespeare, Christopher Marlowe, Thomas Kyd i Ben Jonson.
D'altra banda, pel que fa a teatre religiós, hi havia les anomenades "peces miraculoses", representacions populars d'històries de la Bíblia que deriven del costum antic britànic dels anomenats "misteris", en què les històries i faules van ser promulgades per donar lliçons o educar sobre la vida en general. Els misteris incloïen històries de la literatura eclesiàstica, de la Bíblia o del salteri o llibre d'oracions diàries.
Hi va haver molts compositors com ara William Byrd (1543-1623), Thomas Campion (1567-1620), i Robert Johnson (1500-1560). Els compositors no només componien música per a la cort també o feien per l'església. Els compositors tenien dos estils principals, madrigal i Air.
Hi havia molts tipus diferents de festes, jocs i entreteniments, com :
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.