From Wikipedia, the free encyclopedia
Хабсбургска монархия (на немски: Habsburgermonarchie), също Хабсбургска империя (Habsburgerreich, Habsburgisches Reich) или само Хабсбурги (Habsburger), наричана още Дунавска монархия и Австрийска монархия, е неофициално наименование на територията с владенията на династията Хабсбурги и наследилата я династия Хабсбург-Лотаринги до 1918 г. Обикновено наименованието се използва за владенията им до тяхното обединяване в държавата Австрийска империя (1804).
Хабсбургска монархия (Австрия) Habsburgermonarchie (Österreich) | |
1526 – 1918 | |
Девиз: Fiat iustitia, et pereat mundus „Нека да има правосъдие, дори светът да загине“ | |
Химн: Gott erhalte Franz den Kaiser „Боже, пази император Франц“ | |
![]() Монархията към 1789 г. | |
Континент | |
---|---|
Столица | Виена (1526 – 1583) Прага (1583 – 1611) Виена (1611 – 1804) |
Официален език | латински, немски |
Религия | |
Форма на управление | Феодализъм |
Монарх | |
1526 – 1564 | Фердинанд I (първи) |
1792 – 1804 | Франц II (последен) |
Канцлер | |
1753 – 1793 | Венцел Антон |
История | |
Битка при Мохач | 29 август 1526 г. |
Битка при Виена | 14 юли 1683 г. |
Война за австрийското наследство | 1740 – 1748 г. |
Австро-турска война | 1787 – 1791 г. |
Свищовски договор | 4 август 1791 г. |
Обявяване на Австрийската империя | 11 август 1804 г. |
Валута | гулден |
| |
Днес част от | |
Хабсбургска монархия (Австрия) в Общомедия |
Преди Австрийската империя тя е коренно различна от подобните общности в Европа. Някои западноевропейски историци я класифицират като политическа аномалия, чиято структурна слабост е постоянно състояние на криза и предстоящ упадък.[1]
За родина на Хабсбургите, според установени исторически данни за XI век, са считани владения в днешна Швейцария и Елзас (Франция). Рудолф I (XIII век), първият римско-немски крал от Хабсбургите, управлява райони между Вогезите, Шварцвалд и Люцернското езеро. Тези владения идват, когато Хабсбургите наследяват земите на австрийските князе Бабенберги.[2] След поредица от придобивания на земи и отстъпвания на част от тях през вековете основната част от владенията се измества на изток, чийто главен град е Виена.
Слез края на Войната за испанското наследство със сключването на Ращатския мирен договор Австрия на Хабсбургите достига най-голямото си териториално разширение от разделянето на наследството на Карл V през 1556 и се превръща в голяма сила в Западна и Южна Европа в допълнение към доминиращото си влияние в Централна Европа.
Страните на Бохемската корона (на чешки: Země koruny české) са Бохемия, Моравия и Австрийска Силезия. Бохемската корона попада при Хабсбургите след битката против Османите (1526).
Страните на Светата унгарска корона (Länder der Heiligen Ungarischen Stephanskrone, (унгарски: Szent István Koronájának Országai, хърватски:Zemlje krune Svetog Stjepana, словашки: Krajiny Svätoštefanskej koruny) са днешните Унгария, Словакия, Румъния, Сърбия, Хърватия, Словения и частично Австрия. Тези части на Хабсбургската монархия са били извън Свещената Римска империя.
През 1687 г., по време на Голямата турска война, унгарският парламент обявява Светата унгарска корона на Стефан за наследствена. Така Унгария получава особен ранг в Хабсбургската монархия, запазен до 1867 г.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.