американска писателка From Wikipedia, the free encyclopedia
Фланъри О'Конър (на английски: Flannery O'Connor) е американска есеистка и писателка на произведения в жанра социална драма и документалистика.[1][2][3][4][5][6]
Фланъри О'Конър Flannery O'Connor | |
![]() Фланъри О'Конър, 1947 г. | |
Родена | Мери Фланъри О'Конър 25 март 1925 г. |
---|---|
Починала | 3 август 1964 г. |
Професия | писател |
Националност | ![]() |
Активен период | 1946 – 1964 |
Жанр | драма, документалистика |
Направление | южна готика |
Известни творби | „Мъдра кръв“ „И насилниците го грабят...“ |
Награди | Националната награда за книга на САЩ |
Повлияна от
| |
Повлияла на
| |
Подпис | ![]() |
Уебсайт | flanneryoconnor.com |
Фланъри О'Конър в Общомедия |
Мери Фланъри О'Конър е родена на 25 март 1925 г. в Савана, Джорджия, САЩ.[2] Тя е единственото дете в римокатолическото семейство на Едуард О’Конър, агент по недвижими имоти, и Реджина Клайн, които са от ирландски произход.[4] През 1940 г. семейство ѝ се премества в Миледжвил, Джорджия.[3] През 1937 г. баща ѝ е диагностициран със системен лупус еритематозус и умира през 1941 г.[4] Учи в енорийски училища и завършва гимназия през 1942 г., в която работи като художествен редактор на училищния вестник.[5] Следва в девическия колеж на Джорджия (сега колеж и държавен университет на Джорджия) в ускорена тригодишна програма и завършва през юни 1945 г. с бакалавърска степен по социология и английска филология.[2][5] Докато следва, прави значително количество карикатури за студентския вестник.[4]
През 1945 г. е приета в Писателската работилница на Айова към Университета на Айова, където за първи път учи журналистика.[3] Там се запознава с няколко писатели и критици, които изнасят лекции или преподават в програмата, сред които Робърт Пен Уорън, Джон Рансъм, Роби Маколи и други.[5] Получава магистърска степен от Университета на Айова през 1947 г. с дипломна работа от няколко разказа и остава още една година със стипендия.[4] В писателската работилница започва ръкописа на първия си роман, като продължава работата си по него през 1948 г. в имението „Ядо“, общност на творци в Саратога Спрингс, щат Ню Йорк, където също завършва няколко разказа.[2][5] През 1949 г. се запознава с Робърт Фицджералд, известен преводач на класици, и съпругата му Сали, и остава при тях в Риджфийлд, Кънектикът.[4] През 1951 г. с майка си се преместват във фермата „Андалусия“ край Миледжвил, където Мери живее до смъртта си.[2]
Първият ѝ роман „Мъдра кръв“ е издаден през 1949 г. Романът представя мрачно комични истории за религиозни вярвания.[3] Главен герой е бившият военнослужещ, който изоставя своята фундаменталистка вяра, за да стане проповедник на антирелигия в град Тенеси, създавайки „Църквата без Христос“. Други герои са младият Енох, прекланящ се пред музейна мумия, евангелизаторът Хувър Шоутс, създал „Светата църква на Христос без Христос“, и Аса Хоукс, който като странстващ проповедник се преструва, че се е ослепил, за да покаже вярата си в изкуплението. Романът, съставен от гротескни герои, е известен със своите остроумни характеристики, иронична символика и използване на южен диалект.[1] През 1979 г. е екранизиран от режисьора Джон Хюстън в едноименния филм с участието на Брад Дуриф, Нед Бийти и Хари Дийн Стантън.
Писателката е известна предимно с разказите си, които са публикувани в няколко сборника и в големи антологии.[4] Творчеството ѝ може да бъде разделено на четири периода, като всеки проследява развитието на писателката. Често в произведенията ѝ присъстват мотивите за инвалидността, срещат се и брутални сцени. Героите се характеризират с ограничени възприятия. О'Конър засяга и доста актуални теми, с които се сблъскват нейните герои, например холокоста в „Интернирано лице“.
До лятото на 1952 г. тя е диагностицирана с лупус. След поставянето на диагнозата има продължително лечение и живее дванадесет години, със седем години повече от очакваното, като продължава да пише и да изнася лекции въпреки опустошителния ефект на стероидните лекарства, които приема.[5] През 1962 г. тя получава почетни докторски степени от колежа „Света Мария“ в Нотр Дам, Индиана, и от колежа „Смит“ през 1963 г.[4][6]
Фланъри О'Конър умира от усложнения от нова атака на лупус след операция за миома на матката на 3 август 1964 г. в Миледжвил, Джорджия.[2] Къщата ѝ от детството в Савана е превърната в къща музей, както и къщата ѝ във фермата „Андалусия“, които са посветени на нейната литературна дейност.
Посмъртно издаденият ѝ сборник „Пълните разкази“ печели Националната награда за книга на САЩ през 1972 г.[2][3][6] През 2015 г. Пощенската служба на САЩ издава пощенска марка в нейна почит. През 1983 г. университетът на Джорджия учредява на нейно име литературна награда за сборник с разкази.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.