From Wikipedia, the free encyclopedia
Градските права са явление в средновековната история на Ниските земи. Един сеньор, обикновено граф, херцог или друг висш благородник, давал на някои от притежаваните от него селища градски права, каквито другите селища са нямали.
В Белгия, Люксембург и Нидерландия едно селище, често с гордост, се нарича „град“, ако в някакъв момент от своята история е получило градски права. Тъй като сегашният брой жители няма връзка с това, съществуват много малки градове. Най-малкият е Ставерден в Нидерландия с 40 жители. В Белгия най-малкият град е Дурбуѝ.
За да стимулират образуването на градове, феодалите започват да дават привилегии на селища около 1000 г. Целият пакет от привилегии се нарича „градски права“. Градските права правели едно селище интересно за търговците. Това водело до икономически растеж на градовете. Сеньорът печелел от това чрез данъци. Градски права са давани и в замяна на допълнителна подкреп за сеньора на града. Тази подкрепа често се състояла от допълнителни данъци, крайно необходими за скъпите средновековни войни. Първоначално сеньорът съставял управлението на града. Когато градовете натрупват привилегии обаче, и мощта им нараства, няколко града с годините успяват да придобият достатъчна автономия (особено след като е дадена привилегията да строят и защитават градски стени). Някои градове дори успяват да се развият до градове-държави. Нарастващата икономическа и военна мощ, концентрираща се в градовете, води до създаването на много влиятелна класа на заможни търговци.
Едно от последните селища, станало град, в Белгия е Генк
Първото поселение в Нидерландия, получило градски права е Девентер през 956 г. Може да се спори, че някои градове имат по-стари права, например Неймеген, който може да е получил градски права още по време на Римската империя. Друг случай е Ворбург, който е построен на мястото на римското селище Форум Адриани, което получило градски права около 151 г., но Форум Адриани е изоставен в края на 3 век, така че сегашното селище не се смята за непрекъснато продължение на римския град. С края на Средновековието броят на даваните градски права паднал рязко. Голямата роля на търговците позволява Нидерландия да стане първата модерна република през 16 век. Когато няколко важни селища (основно Хага) искали право да се наричат градове, старият обичай бил романтично възроден в началото на 19 век. Последното селище в Нидерландия, получило градски права, е Делфсхавен през 1825 г.
Институцията на градските права постепенно загива с развитието и централизацията на националното управление. В Нидерландия последният град, получил реални градски права, както са дефинирани по-горе, е Вилемстад през 1586 г. По време на Република Съединени провинции само Блокзейл получава градски права (през 1672 г.) След Батавската революция през 1795 г. се формират общини по френски модел и градските права са премахнати със закон. Въпреки че те са частично възстановени след 1813 г., градовете не получили отново правомощията, които имали преди: писането на закони и правосъдието са вече част от държавата. След конституцията от 1848 г. и Общинския закон от 1851 г. разликата между градове, градчета и села е заличена завинаги.
Градските права, които са дадени в началото на 19 век (последните на Длефсхавен през 1825 г.) не могат да се сравняват с правата, давани през Средните векове, и са само символични. Градове като Хага и Асен попадат в тази категория, получили правата си през френския период.
|
|
|
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.