![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f9/PalmyreneDeities.jpg/640px-PalmyreneDeities.jpg&w=640&q=50)
Баал-Шамин
From Wikipedia, the free encyclopedia
Баал-Шамин (ܒܥܠ ܫܡܝܢ на арамейски) е върховен бог в западносемитската митология.
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f9/PalmyreneDeities.jpg/640px-PalmyreneDeities.jpg)
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/64/Temple_of_Baal-Shamin%2C_Palmyra.jpg/640px-Temple_of_Baal-Shamin%2C_Palmyra.jpg)
Той е бог на небето, а понякога влиза в ролята на бог на Слънцето.
Почитането на Баал-Шамин е широко разпространено в Древна Сирия с център Палмира през 2-рото хилядолетие пр.н.е., откъдето преминава и в ханаанейско-арамейския пантеон като Върховно божество.
В епохата на елинизма семитският върховен бог се отъждествява със Зевс в древногръцката и Юпитер в древноримската митология.
Баал-Шамин е в центъра на древносирийската триада божества (своеобразна Света троица), ведно с Аглибол (богът на Луната) и Малакбел. Във финикийската теогония на Санхуниатон и Филон Бибълски, Ел е син на Баал-Шамин, който въстава срещу властта му и го побеждава. Според Филон Бибълски древните предания разправяли как Ел принасял в жертва на победата над своя баща сина си Молох (виж и библейски сюжет жертвоприношението на Исаак).
За последно самостоятелния култ към Баал-Шамин е засвидетелстван през 5 век в Едеса, откъдето преминава в арабската и ислямската митология.