вид бозайник From Wikipedia, the free encyclopedia
Читал (Axis axis или аксис) е вид елен, разпространен в слабонаселените гористи райони на страни от индийския субконтинент, включително и прилежащия остров Шри Ланка. Поради спецификата на населението в различните участъци от ареала видът е наричан с различни имена: Chital horin на бенгалски, Thith Muwa на синхалски, Jinke на каннада, Pulli Maan на тамилски и малаялам. Видът е един от най-разпространените видове елени на Индийския субконтинент. Името читал идва от бенгалската дума Chitral (চিত্রল)/Chitra (চিত্রা), което в превод означава „петнист“. Читалът е вид от монотипен род Axis. Към него са причислявани още три вида елени, които понастоящем след генетични изследвания са отделени в нов род Hyelaphus[2][3].
Читал | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() ♂ Читал | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() ♀ Читал | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Природозащитен статут | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() Незастрашен[1] | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Класификация | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Научно наименование | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
(Erxleben, 1777) | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Разпространение | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Читал в Общомедия | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
[ редактиране ] |
Ареалът на разпространение на читала е между 8–30ºN на Индийския субконтинент, като населява територии в Индия, Непал, Бутан, Бангладеш и Шри Ланка.[4] На запад разпространението му достига до източните части на щатите Гуджарат и Раджастан. Северните граници допират до подножието на Хималаите от Утар Прадеш, на изток през Непал Сиким, Бутан до западен Асам. Местообитанията на вида достигат до надморска височина около 1100 m.[5] Източните граници на вида започват от западен Асам[6][7] до Сундарбан в Западен Бенгал и Бангладеш.[5] Шри Ланка е крайната южна точка на разпространение.[5]
Читалите са интродуциран вид за редица райони по света. Едно от местата са Андаманските острови в Бенгалския залив, които са населени от елените в периода 1925–1930 г. Видът е населен и в Аржентина, Армения, Австралия, Бразилия, Хърватия (островите Бриуни), Молдова, Пакистан, Папуа Нова Гвинея, Украйна, Уругвай и САЩ. В САЩ читалите са разпространени в два щата - Хавай и Тексас. На Хавайските острови днес е населен в три от островите - Молокаи, Ланаи и Мауи[8] В Тексас видът се среща в стабилни стада в централните части на щата - района на платото Едуардс, където климатичните условия наподобяват на тези в Индия.[9] Известни са и популации в щатите Флорида и Калифорния, но няма сигурни данни за разпространението. Известни са и несполучливи опити за интродукция. Пример за това е в централната част на Словения, където са доставени екземпляри от Бриуни. Интродукцията съвпада обаче и с тази на елена лопатар, който се оказва по-приспособим към условията в Словения.
Читалите обитават гористи райони на полуострова.[10] Елените се срещат в зони с открити пасища и много рядко се движат в области от гъста джунгла, които могат да възникнат в непосредствена близост до тях. Пасищата са сравнително малки сред гористите райони. Обитава и крайречни гори, които използва за сянка през сухия сезон. Гората в близост същевременно осигурява храна, изразяваща се в паднали плодове и листа, които са хранителни за тревопасните бозайници.
Космената покривка на читала е розово-бежова с множество бели петна. Надолу към корема и вътрешната повърхност на крайниците преминава в бяла. Рогата се сменят ежегодно, обикновено се разклоняват в три лировидни рога и достигат дължина до 75 cm. В сравнение със свинeвидния елен читалите имат по-ярко изразена конструкция за бягане, но за сметка на това слуховият отдел на черепа е по-слабо развит. Мъжките екземпляри са с височина при холката от 90 cm и обща дължина на тялото от 90 cm. Теглото на самците е от 30 до 75 kg, а женските тежат от 25 до 45 kg.[11] Едри мъжки екземпляри могат да достигнат тегло от 98 до 110 kg[12]. Продължителността на живота е около 8-14 години.
Читалите притежават добре развити преорбитални жлези. Притежават и добре развити ходилни жлези и жлези на бабката на задните си крайници. Мъжките имат по-големи преорбитални жлези, които ползват за маркиране на територия.[13][14]
Елените предпочитат да се придържат в близост до вода, където да пият сутрин и вечер в горещо време. Движат се на стада от 10-50 индивида, съставени от мъжки с няколко женски и техни приплоди от миналата и настоящата година. Мъжките, достигнали полова зрялост, се движат в отделни ергенски стада, които в размножителния период са в тясна близост до стадата, за да се конкурират с основния мъжки.
Читалите са предимно тревопасни и се хранят с къси треви и цъфтящи растения от пасищата. [15] Въпреки това намира храна от паднали плодове, листа и клонки, особено в случаите, когато се откъсват от маймуни над тях.[15] Хранителните навици включват и изправяне на задните крайници с цел да достигнат питателна храна по дърветата. Универсална храна са и различни видове гъби, които са ценен източник на белтъчини.
Размножителният период настъпва в сезона април – май, като обикновено мъжкарите реват с цел да маркират територия и ухажват самките. Бременността продължава около 7,5 месеца. Обикновено се раждат по две малки, по-рядко едно или три. Полова зрялост при женските настъпва на 14 – 17 месечна възраст. Репродуктивната възраст при мъжките достига на 2,5 – 3 години.
Хищниците, които ловуват читали, включват вълци, тигри, азиатски лъвове (само в гората Гир), леопарди, тигрови питони, азиатски диви кучета и индийски крокодили. По-дребни хищници, като лисицата и чакала, се хранят с малките. Подрастващите и малките са по-честа плячка от страна на хищници. Азиатското диво куче се оказва по-честа причина за смъртта на възрастните, отколкото ловът от леопарди и тигри.[15] Интересен факт е, че поведението на защита от хищници е изградено съвместно с маймуните лангури, които патрулират високо от дърветата. И двата вида разчитат знаците на създала се опасност и реагират при такава.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.