селище в Северна Македония From Wikipedia, the free encyclopedia
Пѝрава (на македонска литературна норма: Пирава) е село в община Валандово, Северна Македония.
Пирава Пирава | |
— село — | |
![]() | |
Страна | ![]() |
---|---|
Регион | Югоизточен |
Община | Валандово |
Географска област | Боймия |
Надм. височина | 160 m |
Население | 1844 души (2002) |
Пощенски код | 2463 |
МПС код | SR |
Пирава в Общомедия |
Пирава е разположено на около 4 км източно от град Валандово на пътя свързаващ Валандово с европейски път Е75. Селото лежи в северната част на долината на Анска река при сливането долините на Анска река и Вардар. Землището на Пирава е богато, с отлични условия за земеделие, а от север в близост са и склоновете на Градешката планина подходящи и за развитие на скотовъдството.
В XIX век Пирава е смесено българо-турско село в Дойранска каза на Османската империя. Източноправославната църква в Пирава „Свети Георги“ е дело на Андон Китанов.[1] В „Етнография на вилаетите Адрианопол, Монастир и Салоника“, издадена в Константинопол в 1878 година и отразяваща статистиката на населението от 1873 година, Пираво (Piravo) е посочено като селище в Дойранска каза със 115 домакинства, като жителите му са 237 българи и 86 помаци.[2] Същевременно в Струмишка каза е показано село Пирово (Pirovo) е посочено като село с 30 домакинства, като жителите му са 88 българи и 15 мюсюлмани.[3] Според статистиката на Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) от 1900 г. Пирава има 740 жители, от които 470 българи, 180 турци и 90 цигани.[4]
В началото на XX век християнското население на Пирава е смесено в конфесионално отношение. Пирава е седалище на гръцкия епископ. След интриги от негова страна в края на 1882 година е закрито българското училище, учителят и няколко българи са арестувани. На помощ на арестуваните идват католическите мисионери и част от селото заедно със селата Балинци, Петрово, Милетково, Гапеш, Гърчища, Миравци и Давидово.[5]
По данни на секретаря на Българската екзархия Димитър Мишев („La Macédoine et sa Population Chrétienne“) през 1905 година в Пирова (Pirova) има 168 българи екзархисти и 328 българи униати. Там функционират българско и гръцко начално училище.[6]
При избухването на Балканската война в 1912 година 11 души от Пирава са доброволци в Македоно-одринското опълчение.[7]
След като Пирава попада в Сърбия след Междусъюзническата война в 1913 година, 43 униатски семейства с един свещеник са принудени да се обявят за православни сърби. Църквата, гробището, манастира на евхаристинките и всички други църковни имоти са предадени на новосформираната православна църковна община.[8]
На 20 март 1915 край Пирава е извършен един от най-мащабните атентати в българската история, при който е взривен железопътният мост на река Вардар. Атентатът е организиран и проведен от Вътрешната македоно-одринска революционна организация като част от така наречената Валандовска акция срещу окупационните сръбски войски във Вардарска Македония.
В 1994 година Пирава има 1831 жители. В 2002 година – 443 домакинства и 1844 жители.[9]
Националност | Всичко |
македонци | 1827 |
албанци | 0 |
турци | 0 |
цигани | 8 |
власи | 0 |
сърби | 9 |
бошняци | 0 |
други | 0 |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.