From Wikipedia, the free encyclopedia
Йорданка Георгиева Чанкова, по баща Николова, с нелегално име Катя, е деятелка на комунистическото младежко и работническо движение в България.
Йорданка Чанкова | |
деятелка на младежкото комунистическо движение в България | |
![]() Паметник на Йорданка Чанкова в с. Елешница (Йорданкино), 2012 г. | |
Родена | |
---|---|
Починала | |
Семейство | |
Съпруг | Георги Чанков |
Йорданка Чанкова в Общомедия |
Тя е сред Петимата от РМС, начело на РеМС, членка на Политбюро на ЦК на БРП (к). Участва в комунистическото съпротивително движение през Втората световна война. Партизанка е от Втора софийска народоосвободителна бригада.
Родена е в ксантийското село Кръстополе (тогава в Османската империя) на 8 януари 1911 г. Със семейството на родителите си се преселва в България през 1919 г. На 12 години става тютюноработничка в Пловдив.
През 1928 г. активно участва в стачката на тютюноработниците. Същата година е приета за член на Работническия младежки съюз и на българския комсомол. От 1930 г. е член на БКП и член на Окръжния комитет на РМС. Делегат е на Петия конгрес на Профинтерна в Москва (1930). През 1931 г. става секретар на РМС в Пловдив, а към есента на 1932 г. е на работа в ЦК на Комсомола.
От 1934 до 1936 г. учи в Международната ленинска школа в Москва.
След завръщането си в България работи за провеждане на ленинския курс в БРП (к) и РМС, за изграждане на единен младежки фронт. През 1937 – 1939 г. е в затвора. Там се омъжва за Георги Чанков. След освобождаването ѝ става секретар на ЦК на РМС и член на ЦК на БРП (к).
Участва в комунистическото съпротивително движение по време на Втората световна война. През 1942 година е арестувана и изпратена в женския отдел „Свети Никола“ на концлагера „Гонда вода“, Асеновградско, откъдето на 22 юни същата година избягва. Поема отново ръководството на ЦК на РМС и е избрана за член на Политбюро на ЦК на БРП (к) (1942). Известна е с нелегалното име Катя.
През април 1944 г. заминава за района на Трънския партизански отряд и се включва във Втора софийска народоосвободителна бригада. Участва във всичките ѝ акции и сражения. След битката при Батулия се откъсва с група партизани. На 30 май 1944 г. е ранена тежко в сражение c жандармерия над село Елешница (дн. в Община Елин Пелин), заловена е жива и разстреляна[1].
Неин брат е Величко Николов, български офицер (генерал-лейтенант).
Костите на партизанката (и на други 16 дейци на БКП и РМС) са положени в Братската могила в София.
Село Елешница (днес в Община Елин Пелин), където тя загива, се казва Йорданкино в нейна чест от 06.01.1959 до 15.10.1991 г.[2]
Нейното име преди 1990-те години носи площад „Журналист“ в София. В наименованието на площада се сменя фамилното име на партизанката според политическите промени: до низвергването на съпруга ѝ Георги Чанков от БКП през 1957 г. се казва пл. „Йорданка Чанкова“, а след това – пл. „Йорданка Николова“ (по нейната бащина фамилия). Улици „Йорданка Николова“ и днес има в Димитровград, Раднево, Провадия, гр. Средец.
В чест на Йорданка Николова-Чанкова са издигнати статуя и бюст в Пловдив, паметници в Раковски, Златоград, с. Йорданкино (Елешница) и други селища.
Нейният дом в Пловдив (квартал Кючук Париж) е превърнат в къща-музей, която е обявена за паметник на културата. Музеят е закрит след 1990 г. и къщата по-късно е съборена.[3]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.