From Wikipedia, the free encyclopedia
Елизабет Вителсбах (на немски: Elisabeth von Bayern) от династията Вителсбахи, е кралица на Свещената Римска империя (септември 1246 – май 1254), Йерусалим (септември 1246 – май 1254) и Сицилия (1250 – май 1254) като съпруга на император Конрад IV. Чрез втория си брак с Майнхарт II херцог на Каринтия, е графиня на Гориция и Тирол (1259 – 1273).
Елизабет Вителсбах | |
кралица на Свещената Римска империя, Йерусалим и Сицилия | |
![]() | |
Родена |
1227 г.
|
---|---|
Починала | 9 октомври 1273 г.
|
Погребана | Австрия |
Религия | християнство |
Управление | |
Период | 1246 – 1254 |
Други титли | графиня на Гориция и Тирол |
Семейство | |
Род | Вителсбахи |
Баща | Ото II (Бавария) |
Майка | Агнес фон Брауншвайг |
Братя/сестри | Хайнрих XIII (Бавария) Лудвиг II Строги |
Съпруг | Конрад IV (1 септември 1246) Майнхард II (1258) |
Деца | Конрадин Хайнрих Елизабета Тиролска Ото III |
Елизабет Вителсбах в Общомедия |
Родена е около 1227 в замъка Траусниц, Ландсхут, Бавария. Елизабет е най-възрастната дъщеря на Ото II Вителсбах (1206 – 1253), херцог на Бавария, и Агнес фон Брауншвайг (1201 – 1267) от фамилията Велфи.
Баща ѝ е поддръжник на Фридрих II, император на Свещената Римска империя, и политическият им алианс логично довежда до омъжването ѝ за престолонаследника на династията Хоенщауфен – Конрад IV (1228 – 1254). Сватбата им се състои на 1 септември 1246 г. във Фобург на Дунав и превръща династията Вителсбахи в най-важен съюзник на немската корона. Двойката има само 1 наследник – Конрадин (25 март 1252 – 29 октомври 1268), ранната насилствена смърт на когото означава край на Хоенщауфените.
Нейният свекър, император Фридрих II, умира от дизентерия през 1250 година, докато е във война срещу папа Инокентий IV и съюзниците му. След 8 години брак, съпругът ѝ крал Конрад IV умира от малария през 1254 г. Германската корона трябва да премине в ръцете на невръстния Конрадин, но папата, който в завещанието на Конрад е обявен за защитник на детето, забранява това и отлъчва сина ѝ Конрадин от църквата, продължавайки конфликта си с династията. Наследникът на Хоенщауфените получава единствено короните на Йерусалим, Сицилия (по-късно узурпирана от чичо му Манфред) и Швабия.
През 1259 г., Елизабет се жени за близо 11 г. по-младия от нея Майнхарт II (1238 – 1295) от род Майнхардини, граф на Гориция и Тирол, от когото има 6 деца.
Елизабет умира на 9 октомври 1273 г. в замъка Грайфенбург, Тирол. Погребана е в цистерианския манастир Щамс в Тирол, който година по-рано основава в памет на екзекутирания през 1268 г. неин първороден син Конрадин. Съпругът и Майнхард живее още 22 г. и е погребан в същия манастир.[1]
От първия брак с Конрад IV:
От втория брак с Майнхард II:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.