From Wikipedia, the free encyclopedia
380-мм корабно оръдие SKC-34 (или SK C/34: SK – на немски: Schiffskanone, C – на немски: Konstruktionsjahr (година на строителство)) е разработено в Германия, в края на 30-те години на XX век, корабно оръдие с калибър 380 mm. Състои на въоръжение в Кригсмарине. Произвежда се от фирмата „Круп“. Абревиатурата SK понякога се разшифрова като Schnelladekanone – скорострелно оръдие, такова обозначение действително е използвано, но само до края на Първата световна война. Такива оръдия са на въоръжение на линкорите „Бисмарк“ и „Тирпиц“. Планира се поставянето им на линейните крайцери от типа „О“, а също замяната с такива оръдия на 283-мм оръдия на линейните крайцери „Гнайзенау“ и „Шарнхорст“, но тези планове не са осъществени.
380-мм корабно оръдие SKC-34 38 cm SKC/34 | |
![]() 38 cm SKC/34 от батареята „Тодт“ | |
История на производството | |
---|---|
Производител | Krupp ![]() |
Година на производство | 1936 – 1939 г. |
Произведени | 36 |
История на службата | |
На въоръжение в | ![]() |
Характеристики на оръдието | |
Калибър, mm | 380 |
Дължина на ствола, mm/калибра | 18 405/52 |
Маса на оръдието със затвора, kg | 111 000 kg (оръдие със затвора) 1052 t (установка) |
Принцип на зареждане | Разделно зареждане |
Скорострелност, изстрела/минута | 2,3/3 (теоретична) |
Характеристики на артилерийската установка | |
Възвишение (max) | +30° (за оръдията на бреговата артилерия: +55°) |
Снижение (min) | -5,5° (за оръдията на бреговата артилерия: -3°) |
Ъгъл на завъртане, ° | -145°/+145° |
Максимална далечина на стрелбата, m | 36,5 (при ъгъл +30°) 42 (максимална, при ъгъл +52°) |
380-мм корабно оръдие SKC-34 в Общомедия |
Планът Z по превъоръжаването на германския флот предвижда построяването на шест линкора от проекта H-39 – по-тежка версия на типа „Бисмарк“, обаче след построяването на „Бисмарк“ и „Тирпиц“ се отказват от линкорите в полза на подводните лодки. „Круп“ предлага на съветското правителство да закупи шест двуоръдейни 380-мм кули за двата тежки крайцера от проекта 69 „Кронщат“. През ноември 1940 г. договорът за това е подписан. Плащанията са осъществени, обаче съветската страна така и не получава оръдията.[1]
Модификацията им под названието „Зигфрид“ се използва като брегова артилерия. Най-известна е батареята Тодт, недалеч от Кале, оръдията на която прикриват Дувърския пролив, има батареи в Оксби и Ханстед (Дания) и в Кристиансан (Норвегия).
Всичко са произведени 36 оръдия: 16 корабни, 16 брегови и 4 железопътни.
Тип | Марка на снаряда | Маса на заряда ВВ,
кг |
Маса на снаряда,
кг |
Начална скорост, | Максимална далечина на стрелбата,
м | |
---|---|---|---|---|---|---|
Морски бронебоен | APC L/4,4 | Psgr.L/4,4 (mhb) | 18,8 | 800 | 820 | 36520 (30°)
42000 (52°) |
Морски с дънен взривател | HE L/4,5 | Spr.gr.L/4.5 Bdz (mhb) | 32,6 | 800 | 820 | |
Морски с челен взривател | HE L/4,6 | Spr.gr.L/4.6 Kz (mhb) | 62,4 | 800 | 820 | |
Брегови с челен и дънен взриватели | HE L/4,4 | Spr.gr.L/4.4 Bdz u. Kz (mhb) | - | 510 | 1050 | |
Специален брегови Siegfried | HE L/4,5 | Si.gr.L/4.5 Bdz u Kz (mhb) | 69 | 495 | 1050 | 54900 |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.