From Wikipedia, the free encyclopedia
Хановерше Шпортферайн фон 1896 (на немски: Hannoversche Sportverein (HSV) von 1896) или за кратко Хановер 96 (на немски: Hannover 96) е името на германски футболен клуб от град Хановер, провинция Долна Саксония, Германия. Основан е на 12 април 1896 г. Шампион на Германия през 1938 и 1954 г., носител на купата на страната през 1992 г. Екипът на отбора е червени фланелки, черни гащета и чорапи.
Хановер 96 | ||
Hannover 96 | ||
![]() Емблема на футболния клуб | ||
Прозвище | „Червените“, „96“ | |
---|---|---|
Основан | 12 април 1896 г. | |
Държава | Германия | |
Стадион | АВД Арена (бивш Нидерзаксен Щадион) Хановер, Германия | |
Капацитет | 49 200 | |
Президент | ![]() | |
Старши треньор | ![]() | |
Първенство | Втора Бундеслига | |
2023/24 | 6-то | |
Уебсайт | hannover96.de | |
Екипи и цветове | ||
| ||
Хановер ШФ 96 в Общомедия |
Освен с футбол, клубът има подразделения за лека атлетика, гимнастика, бадминтон (един от традиционно силните отбори в Германия), тенис, тенис на маса, билярд и триатлон. Има около 10 000 членове, като 2200 от тях практикуват някои от спортовете в Хановер 96, а останалите са фенска маса, придобила статута си по новите правила на записване през последните години.
Професионалният футболен отбор представлява командитно дружество с акции, контролирано от клуба.
Хановер 96 е основан на 12 април 1896 г. като Хановершер Фусбал-Клуб 1896 (на български: Хановерски Футболен Клуб 1896), по предложение на Фердинанд-Вилхелм Фрике, основател на Дойчер Фау Еф 1878 Хановер (на български: Германско Футболно Обединение 1878 Хановер). В 16 часа на тази дата бивши ученици се събират близо до мястото, където днес е стадионът на Хановер 96, за да поиграят футбол. Спортът не е футболът, който всички днес познаваме, а е т.нар. разновидност „ръгби-футбол“, при която топката може да се хваща и с ръце. Не всички имена на участниците са запазени до днес, но някои от тях са Аугуст Борман, Арнолд Фоке, Фриц Хофман, Георг Киндерман, Фриц Кьолермайер, Конрад Фридрих, Вилхелм Намендорф, Аугуст Рийн, Фриц Фогелер и Ернст Вите. Именно тези момчета получават подкрепата на Фрике и на 19 април 1896 г. се провежда първа сбирка на новия клуб, на която за пръв ръководител на организацията се избира Фриц Фогелер. Първоначално намерението е било повече да се развиват спортове като атлетика и ръгби, а футболът не е бил от голямо значение до 1899 г.[1] Повечето от членовете на Германия 1902 Хановер стават част от Хановер 96 през 1902 г., а останалите образуват Хановершер Балшпилферайн (на български: Хановерско Обединение за Игра с топка). През 1913 г. те се обединили с Балферайн 1898 Хановера (основан през 1905 г. след обединението на Фусбалферайн Хановера 1898, Хановер и Хановершер Бе Фау), за да се получи Хановершер Шпортферайн 1896. Отборът играе срещите си на хановерския колодрум и това продължава и след края на Втората световна война.
Цветовете на Хановер 96 са черно-бяло-зелено, но играчите в началото играят в синьо, докато Балшпилферайн носят червени екипи. Новообединеният тим запазва черно-бяло-зеленото като клубни цветове, но избрат екипите, с които играят да бъдат червени, като по този начин получили прякора си „Ди Ротен“ (на български: „Червените“). Едва третият екип на отбора е в официалните цветове на клуба. Разминаването между клубните цветове и цветовете на екипите датира от началните години на отбора, когато малко необяснимо местният футболен съюз забранява на членовете си да играят в цветовете на своите емблеми.
Клубът редовно участва в националните елиминации през ранните години на ХХ век, но така и не успява да преодолее Айнтрахт Брауншвайг, като по този начин се създава съперничество, което продължава и до днес. След тези начални години Хановер 96 запазва постоянство и продължава с изявите си на национално ниво през 20-те години на миналия век.
По време на Третия райх германският футбол се преорганизира в 16 висши дивизии (гаулиги) на регионален принцип през 1933 г., а Хановер 96 става част от Гаулига Долна Саксония. Професионалният треньор по футбол Роберт Фукс е назначен да тренира „червените“ от Хановер през 1932 г., като ангажиментите му продължават цели 16 години, макар и с някои прекъсвания. Отборът участва във финалния турнир на страната за определяне на шампион през 1935 г., като следващата година изпраща футболисти в германския национален отбор – Едмунд Малеки и Фриц Дайке. Печелят първия си национален шампионат през 1938 г., което е и една от най-големите изненади в историята на германския футбол, след победа над Шалке 04 – доминираща футболна сила в Германия за времето си. На полуфинала в Дрезден е победен съставът на Хамбург след продължения (3:2). Финалната среща с „кралскосините“ е в Берлин на 23 юни 1938 г. Пред повече от 90 000 зрители двата отбора завършват при 3:3, преиграването на 3 юли 1938 г. е изключително драматично, а Хановер 96 надделяват с 4:3 след продължения на препълнения от 94 000 любители на футбола Олимпийски стадион. Съперниците провеждат и двете срещи в един и същи състав, а единадесеторката за хановерци е[2]: Лудвих Притцер – Хелмут Сийферт, Вили Петцолд – Йоханес Йакобс, Ернст Дайке, Лудвих Менер – Едмунд Малеки, Лудвих Пьолер, Ерих Менг, Петер Лай – Рихерд Менг. През 1942 г., отборът се мести в новосформираната Гаулига Брауншвайг-Южен Хановер.
Както повечето германски организации отборът е разпуснат след Втората световна война от окупационните войски на Съюзниците. Формирова се сборна формация от местни футболисти през август 1945 г., а месец по-късно смесена група от бивши играчи на Хановер 96 и Арминия Хановер играе първи следвоенен двубой срещу британски военен тим. Хановер 96 по-късно формално се преосновава на 11 ноември 1945 г. като Хановершер Ес Фау (на български: Хановерско Спортно Обединение), преди да си възвърне традиционното име на 27 април 1946 г.
Клубът продължава да играе през 1947 г. в първодивизионната Оберлига Север и изпада, но бързо се връща елитния статус през 1949 г., след като Холщайн Кил е изключен. Следващото появяване на Хановер 96 на национален финал идва през 1954 г. под ръководството на Хелмут Кронсбайн (старши треньор от 1952 г.), побеждавайки Кайзерслаутерн с убедителното 5:1, като в състава на отбора от Пфалц играят петима играчи от националния отбор на Германия, които по-късно същата година ще спечелят първата световна титла за страната си при изненадващата победа над Унгария, известна като „Чудото от Берн“. При това успехът е постигнат с неизвестни за времето си играчи, без нито един национален състезател, с летящ старт от 11 поредни победи в Оберлига Север, довело ги до званието шампион на Северна Германия. Във финалната фаза на първенството са преодолени Берлин 92 и Щутгарт, за да се достигне до сблъсъка с Кайзерслаутерн. Датата е 23 май 1954 г. На хамбургския Фолкспаркщадион 80 000 зрители очакват „Гордостта на Пфалц“ с лекота да победи Хановер 96. След 1:1 на почивката обаче Хановер 96 разгромява „червените дяволи“ с 5:1 и става за втори път първенец на Германия.
Единадесеторката на Хановер 96: Ханс Кремер – Хелмут Герушке, Ханес Кирк – Вернер Мюлер, Хайнц Боте, Ролф Герке – Хайнц Вевецер, Ролф Пец, Ханес Ткоц, Клеменс Циелински, Хелмут Крул. Герке играе на мястото на контузения Вили Хундертмарк, който преди това е титуляр.
Следващата година отборът завършва на пето място в Оберлига Север, а през 1956 г. отново е на финал на първенството, но този път няма шанс срещу Кайзерслаутерн, Шалке 04 и Карлсруе и отпада. Това е последното участие на долносаксонци във финален турнир. Те вече не играят на градския колодрум, който е разрушен през 1959 г., а на Айленридещадион.
Сезон | Дивизия | Място | ГР | Точки |
---|---|---|---|---|
1963/64 | РЛ С | 2 | 78:27 | 49 |
1964/65 | 1. БЛ | 5 | 48:42 | 33 |
1965/66 | 1. БЛ | 12 | 59:57 | 30 |
1966/67 | 1. БЛ | 9 | 40:46 | 34 |
1967/68 | 1. БЛ | 10 | 48:52 | 34 |
1968/69 | 1. БЛ | 11 | 47:45 | 32 |
1969/70 | 1. БЛ | 13 | 49:61 | 30 |
1970/71 | 1. БЛ | 9 | 53:49 | 33 |
1971/72 | 1. БЛ | 16 | 54:69 | 23 |
1972/73 | 1. БЛ | 16 | 49:65 | 26 |
1973/74 | 1. БЛ | 18 | 50:66 | 22 |
1974/75 | 2. БЛ С | 1 | 93:39 | 54 |
1975/76 | 1. БЛ | 16 | 48:60 | 27 |
1976/77 | 2. БЛ С | 5 | 73:48 | 43 |
1977/78 | 2. БЛ С | 5 | 68:57 | 43 |
1978/79 | 2. БЛ С | 15 | 57:68 | 34 |
1979/80 | 2. БЛ С | 3 | 70:38 | 52 |
1980/81 | 2. БЛ С | 4 | 88:49 | 56 |
1981/82 | 2. БЛ | 5 | 72:52 | 45 |
1982/83 | 2. БЛ | 12 | 70:72 | 36 |
1983/84 | 2. БЛ | 14 | 54:69 | 32 |
1984/85 | 2. БЛ | 2 | 79:58 | 50 |
1985/86 | 1. БЛ | 18 | 43:92 | 18 |
1986/87 | 2. БЛ | 1 | 86:48 | 56 |
1987/88 | 1. БЛ | 10 | 59:60 | 31 |
1988/89 | 1. БЛ | 18 | 36:71 | 19 |
1989/90 | 2. БЛ | 8 | 53:43 | 38 |
1990/91 | 2. БЛ | 10 | 49:49 | 38 |
1991/92 | 2. БЛ | 5 | 34:37 | 34 |
1992/93 | 2. БЛ | 9 | 60:60 | 48 |
1993/94 | 2. БЛ | 12 | 49:46 | 37 |
1994/95 | 2. БЛ | 12 | 52:50 | 31 |
1995/96 | 2. БЛ | 16 | 38:48 | 37 |
Зелен фон: Класиране Червен фон: Изпадане |
През 1963 г. започва съществуването си Бундеслигата, новата професионална футболна лига на Германия. Тя включва шестнадест от най-добрите отбори на страната. Заявлението за служебно класиране на Хановер 96 в Първа Бундеслига е отказано. Критерии за участие са спортното класиране, финансовата ситуация и историческите успехи на клубовете. Тук при директното сравнение със съседите от Айнтрахт Брауншвайг Хановер 96 губи с малко и това още повече засилва враждата между привържениците на двата тима. Хановер 96 е определен да играе в Регионална лига Север през този сезон, но се класира отново за най-висшото стъпало на германския футбол през следващата година. Това се посреща добре от местните привърженици, като мачовете на отбора се радват на рекордна посещаемост в цялото първенство, възлизаща средно на 46 000 зрители на мач в Нидерзаксенщадион.
„96“ играе в Първа Бундеслига за десетилетие, докато накрая изпадат във Втора Бундеслига Север за сезона 1974/75. През този период най-добрият играч на отбора е вратарят Хорст Подласли, който изиграва 187 мача за „червените“. За треньор отново е върнат Хелмут Кронсбайн, само за да бъде освободен през 1966 г. Връщат се веднага в първа лига под наставленията на Кронсбайн, но отново изпадат през 1975/76, за да прекарат седемнадесет от следващите двадесет години във втората дивизия. Хановер 96 показва непостоянство, но не се стига нито до класиране в Първа Бундеслига, нито до изпадане. От треньорите личат имената на Дитхелм Фернер (1979 – 82 г.) и отново Хелмут Кронсбайн (за четвърти! път). По-известни футболисти са Дитер Шатцшнайдер (най-успешният реализатор в историята на германската втора лига), вратарят Юрген Рюнио и халфът Бернд Дирсен.
Едва при Вернер Бискуп, който изгражда млад отбор, връщането в Първа Бундеслига се превръща в реалност, само за да се стигне до последното място в последвалия сезон. Отново целта е промоция за кампанията 1986/87 и момчетата на треньора Юрген Велинг правят всичко възможно за това – след 3 поредни победи вначалото, за домакинството срещу Улм 1846 идват 40 000 зрители – нещо необичайно за 80-те години, когато се отбелязва спад в посещаемостта на срещите в Германия. Футболната треска превзема Хановер, в резултат на което клубът отново се изкачва във висшия германски ешелон. Този път до изпадане не се стига, а комфортното десето място им дава право на ново участие. Нещо повече – победата на Хановер 96 над Байерн Мюнхен през пролетта дава сребърната салатиера на съседите от Вердер Бремен. Добрите впечатления от това представяне са помрачени от ново изпадане.
За отбелязване е представянето на полузащитника Карстен Зурман, който от 1980 до 1992 г. играе за Хановер 96, а повечето време е капитан на отбора. От 1989 до 1996 г. хановерци играят във втора лига.
Отборът изпитва финансови проблеми през втората половина на 70-те години на миналия век, както и в началото на 90-те. По това време – 1992 г. – Хановер 96 прави впечатляваща серия от победи, която води до спечелването на първата им Купа на Германия и по този начин това им помага да стабилизират материалното си състояние. Поредицата включва победи срещу първодивизионните Борусия Дортмунд, Бохум, Карлсруе, Вердер Бремен (на полуфинал) и Борусия Мьонхенгладбах (на финал), като долносаксонци стават първият не-елитен отбор, спечелил купата. Герой за победителите става вратарят Йорг Зиферс, спасил две дузпи и реализирал победния удар в полуфинала, решен с дузпи. На финала той отново отразява два удара от бялата точка след равенство в редовното време и продълженията. Избранииците на треньора Михаел Лорковски, записали имената си в историята на Хановер 96 са: Йорг Зиферс – Роман Войчички, Йорг-Уве Клюц, Аксел Зундерман – Михаел Шьонберг, Оливер Фройнд, Йорг Кречмар, Карстен Зурман, Бернд Хеемсот (119. Матиас Кулмай) – Милош Делмас, Михаел Кох (68. Уве Юрш).
През есента отборът взема участие в турнира на Купата на носителите на национални купи. По ирония на съдбата, вместо международен противник, жребият определя местните съперници от Вердер Бремен за тяхно първо препятствие. „Зелените“ от Везерщадион са класирани служебно в турнира по изключение. След 1:3 в Бремен, домакинската победа с 2:1 се оказва недостатъчна и това е бързият край на европейското участие.
До 1996 г. успехите рядко спохождат долносаксонци, отборът стига дъното след изпадане в третодивизионната Регионална лига Север и остава там за два сезона в периода 1996 – 98. Болезненият факт, че изпадането съвпада с вековния юбилей на тима, го прави обект на подигравки от запалянковците на съперниците в продължение на години. През първия третодивизионен сезон Хановер 96, макар че печели Регионалната лига, губи баража за класиране в по-горната дивизия след загуба от Енерги Котбус. Вторият сезон в третото ниво на германския футбол се характеризира с вътрешните борби за власт в администрацията на клуба и в крайна сметка привържениците отстраняват Уц Клаазен и ръководството се поема от предприемача Мартин Кинд, който през годините подпомага финансово отбора и влага много лични средства.
Сезон | Дивизия | Място | ГР | Точки |
---|---|---|---|---|
1996/97 | РЛ С | 1 | 105:25 | 83 |
1997/98 | РЛ С | 1 | 120:29 | 89 |
1998/99 | 2. БЛ | 4 | 52:36 | 57 |
1999/00 | 2. БЛ | 10 | 56:56 | 44 |
2000/01 | 2. БЛ | 9 | 52:45 | 46 |
2001/02 | 2. БЛ | 1 | 93:37 | 75 |
2002/03 | 1. БЛ | 11 | 47:57 | 43 |
2003/04 | 1. БЛ | 14 | 49:63 | 37 |
2004/05 | 1. БЛ | 10 | 34:36 | 45 |
2005/06 | 1. БЛ | 12 | 43:47 | 38 |
2006/07 | 1. БЛ | 11 | 41:50 | 44 |
2007/08 | 1. БЛ | 8 | 54:56 | 49 |
2008/09 | 1. БЛ | 11 | 49:69 | 40 |
2009/10 | 1. БЛ | ? | ? | ? |
Зелен фон: Класиране |
През 1998 г. под ръководството на Райнхолд Фанц Хановер 96 прави ново начало с млади играчи, жадуващи изява, някои от които стигат и до представителния отбор на Германия (Джералд Асамоа, Зебастиан Кел, Фабиан Ернст, Ото Адо)или впечатляват в бундеслигата. Станалият впоследствие старши треньор Дитер Хекинг също е част от отбора. Идоли за хановерската публика през 90-те години са вратарят Йорг Зиферс (днес треньор на вратарите) и защитникът Карстен Линке. „Червените“ се връщат във втора лига през 1998 г., а следващия сезон за малко пропускат да се класират в Първа Бундеслига, завършвайки на четвърто място. През 2000 г. (10 място) и 2001 г. (9 място) Хановер 96 дълго време са в челната тройка, но завършват назад в класирането след лоши серии в последните срещи.
След различни треньорски промени (Райнхолд Фанц – Франц Гербер – Бранко Иванкович – Хорст Ерментраут) Ралф Рангник поема отбора на 1 юли 2001 г. и веднага го класира в бундеслигата. Той спечелва симпатиите на феновете, като за кратко време преобразява играта на отбора, карайки го да играе красив нападателен футбол.
След промоцията отборът се стабилизира във висшия ешелон, постигайки класирания в средата на таблицата под наставленията на няколко треньори. През 2002/03 тимът вкарва доста голове, но и допуска много, нещо, характерно за отборите, ръководени от Рангник. Все пак Хановер 96 запазва мястото си в елита (11 място) след късен гол на Иржи Щайнер в предпоследния кръг.
Периодът под ръководството на Ралф Рангник приключва през март 2004 г., като той е заменен от Евалд Линен. Легендата на Арминия Билефелд запазва мястото на долносаксонците в Първа Бундеслига, но за разочарование на феновете вече се набляга повече на защитата, отколкото на нападението. Този стил на игра не е особено атрактивен, но за сметка на това е ефективен – Хановер 96 вече не се бори за оставане, а почти постига класиране в турнира на УЕФА Интертото. Клубът е на първо място по спортсментство в Първа Бундеслига с най-малко получени наказателни картони поради специфичните критерии на УЕФА обаче място в турнира за Купата на УЕФА получава Майнц 05.
Президентът Мартин Кинд изненадващо напуска поста си през 2005 г., а властта е разпределена между новия президент Гьотц фон Фромберг, мениджъра Иля Кенцих и финансовия мениджър Карл-Хайнц Фелинг. Евалд Линен е уволнен през ноември 2005 г. поради неразбирателство с новите ръководители и е заменен от известния привърженик на Шалке 04 треньора Петер Нойрурер. Той успява да мотивира отбора и петото място в ранната пролет на 2006 г. е закономерно, само за да бъде застигнат от криза на резултатите и Хановер 96 се срива до 12 място в края на сезона. Малка утеха е, че се изпреварва Волфсбург и хановерци са отново най-силният отбор на Долна Саксония след 1993 г.
Старши треньорът Дитер Хекинг е назначен само няколко седмици след началото на сезона 2006/07 след катастрофално начало под командването на Петер Нойрурер, когато тимът губи и трите си мача и допуска общо 11 гола. Постига се стабилизиране и дори в края на сезона се преследва класиране за европейските турнири. След като малко не достига за класиране в турнира за Купата на УЕФА, клубът се опитва да увеличи нападателната си мощ за следващия сезон, като купува Майк Ханке от Волфсбург, Бенямин Лаут от Хамбург и Кристиян Шулц от Вердер Бремен. Нещата изглеждат обнадеждаващо в предсезонната подготовка, когато се постигат победи над Глазгоу Рейнджърс и Реал Мадрид, както и безпроблемно класиране за втория кръг на Купата на Германия. Тогава обаче идва елиминацията в третия кръг от Шалке 04 след продължения, а в първите шест кръга на първенството успехът е променлив. Хановер 96 съумява да постигне 3 поредни победи, включително и 2:0 срещу шампионите от Щутгарт, като това ги издига в челните 6 отбора. Зимната пауза в първенството слага край на добрата серия и през пролетта „червените“ разочароват и печелят едва 2 мача от последните си 11 срещи. Това обаче е достатъчно за осмото място с актив от 49 точки. Сезон 2008/09 започва неприятно за Хановер 96 със загуби от Шалке 04, Щутгарт и Байер Леверкузен. Това обаче е последвано от разгромна победа над Борусия Мьонхенгладбах с 5:1, сензационното 1:0 срещу Байерн Мюнхен у дома, което не се е случвало от 20 години, както и вълнуваща победа с 3:0 над Хамбург. Хановерци се установяват в долната половина на таблицата, като се опитват да запазят тази си позиция и да избегнат евентуално изпадане. Сезонът изглежда дълга и тежка битка за оставане в Първа Бундеслига, но тя завършва успешно след добра серия малко преди края на сезона, включваща едва първа(!) победа като гост над Бохум с 2:0. Това обаче не носи удовлетворение на привържениците на клуба и те постепенно засилват натиска срещу наставника Дитер Хекинг. Началото на сезон 2009/10 в Първа Бундеслига е трудно след загуба с 0:1 от Херта Берлин и домакинско равенство 1:1 с Майнц 05, а Хановер 96 записва срамна елиминация от турнира за Купата на Германия от четвъртодивизионния Айнтрахт Трир. Това прелива чашата на търпението на Мартин Кинд, който освобождава Хекинг и за временно ръководещ тренировките на тима е назначен Андреас Бергман.
По време на цялото си съществуване Хановер 96 играе в първа или втора дивизия с 2 изключения: сезоните 1996/97 и 1997/98. Отборът става шампион на Германия през 1938 и 1954 г., а през 1960, 1964 и 1965 г. става шампион на страната за аматьори. За последно отборът от Долна Саксония се изявява на международната сцена през 1992/93, когато играе в Купата на носителите на национални купи. Равносметката на тима е 8 участия с общо 23 мача до днес.
От 2002 г. насам Хановер 96 играе непрекъснато в Първа Бундеслига. Купата на Германия се доминира изключително от първодивизионни отбори до 1992 г., когато Хановер 96 става първият отбор извън Първа Бундеслига, спечелил купата, от основаването на професионалната лига през 1963 г.
Аматьорски отбор:
Младежки отбор:
Сезон | Турнир | Кръг | Страна | Клуб | Резултат |
---|---|---|---|---|---|
1958/60 | Купа на панаирните градове | 1/8 | ![]() |
Рома | 1 – 3, 1 – 1 |
1960/61 | Купа на панаирните градове | 1/8 | ![]() |
Интер Милано | 2 – 8, 1 – 6 |
1961/62 | Купа на панаирните градове | 1. Кр. | ![]() |
Еспаньол | 0 – 1, 0 – 2 |
1965/66 | Купа на панаирните градове | 2. Кр. | ![]() |
Порто | 5 – 0, 1 – 2 |
1/8 | ![]() |
Барселона | 2 – 1, 0 – 1, 1 – 1 | ||
1967/68 | Купа на панаирните градове | 1. Кр. | ![]() |
Наполи | 0 – 4, 1 – 1 |
1968/69 | Купа на панаирните градове | 1. Кр. | ![]() |
Оденсе | 3 – 2, 1 – 0 |
2. Кр. | ![]() |
АИК Фотбол | 2 – 4, 5 – 2 | ||
1/8 | ![]() |
Лийдс Юнайтед | 1 – 5, 1 – 2 | ||
1969/70 | Купа на панаирните градове | 1. Кр. | ![]() |
Аякс Амстердам | 2 – 1, 0 – 3 |
1992/93 | КНК | 1. Кр. | ![]() |
Вердер Бремен | 1 – 3, 2 – 1 |
№ | Играч | Рождена дата | В отбора от | См | Кг | Мач. | Гол. | Предишни клубове | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Вратари | |||||||||
27 | ![]() |
Флориан Фромловиц | 02.07.1986 | 2008 | 185 | 83 | 10 | 0 | Кайзерслаутерн |
30 | ![]() |
Мортен Йенсен | 20.09.1987 | 2003 | 190 | 88 | 2 | 0 | Фленсборг, Хузум, Рьодемис |
Защитници | |||||||||
2 | ![]() |
Винисиус | 31.07.1980 | 2003 | 190 | 84 | 144 | 9 | Гама, Итуано, Сан Каетано, Итуано |
5 | ![]() |
Марио Егиман | 24 януари 1981 | 2008 | 189 | 84 | 24 | 1 | Карлсруе, ФК Аарау, Кютинген |
6 | ![]() |
Стивън Шерундоло | 19.02.1979 | 1999 | 172 | 69 | 268 | 6 | Портленд Юнивърсити |
15 | ![]() |
Констант Джакпа | 17.10.1986 | 2009 | 177 | 70 | 2 | 0 | Байер Леверкузен, СК Пандури (Търгу Жиу), Согндал, Стела Клуб Д'Аджаме |
19 | ![]() |
Кристиан Шулц | 01.04.1983 | 2007 | 185 | 80 | 62 | 7 | Вердер Бремен, Басум |
21 | ![]() |
Карим Хаги | 20 януари 1984 | 2009 | 187 | 88 | 2 | 0 | Байер Леверкузен, Расинг Страсбург, Сахел Сусе, Касерине |
23 | ![]() |
Софиан Чахед | 18.04.1983 | 2009 | 178 | 73 | 0 | 0 | Херта Берлин, Херта Целендорф, Ванзе |
25 | ![]() |
Валериен Исмаел | 28.09.1975 | 2008 | 191 | 83 | 18 | 0 | Байерн Мюнхен, Вердер Бремен, Расинг Страсбург, Ланс, Расинг Страсбург, Ланс, Кристъл Палас, Расинг Страсбург |
28 | ![]() |
Леон Балогун | 28.06.1988 | 2008 | 190 | 81 | 1 | 0 | Тюркиемспор Берлин, Херта Целендорф, Херта Берлин |
31 | ![]() |
Тим Хофман | 09.06.1988 | 1997 | 187 | 77 | 121 | 6 | |
33 | ![]() |
Мануел Шмидебах | 05.12.1988 | 2008 | 174 | 68 | 2 | 0 | Херта Берлин, Нордберлин 1919, Щаакен, Шпандау, Шварц-Вайс Шпандау |
34 | ![]() |
Константин Рауш | 15.03.1990 | 2004 | 182 | 76 | 29 | 0 | Нинхаген, Лахендорф |
Полузащитници | |||||||||
3 | ![]() |
Леон Андреасен | 23.04.1983 | 2009 | 188 | 81 | 11 | 2 | Фулам, Вердер Бремен, Майнц 05, Вердер Бремен, Орхус, Хамел |
7 | ![]() |
Серджо Пинто | 16.10.1980 | 2007 | 176 | 72 | 43 | 7 | Алемания Аахен, Шалке 04, Халтерн, Порто |
8 | ![]() |
Алтин Лала | 18.11.1975 | 1998 | 172 | 64 | 276 | 10 | Борусия Фулда, Динамо (Тирана) |
10 | ![]() |
Арнолд Брухинк | 24.07.1977 | 2006 | 185 | 81 | 87 | 17 | СК Хееренвеен, Майорка, ПСВ Айндховен, Твенте, Стево Геестерен |
14 | ![]() |
Хано Балич | 2 януари 1981 | 2005 | 183 | 78 | 125 | 10 | Майнц 05, Байер Леверкузен, Кьолн, Валдхоф Манхайм, Алсбах |
20 | ![]() |
Яцек Кшиновек | 15.05.1976 | 2009 | 179 | 73 | 16 | 2 | Волфсбург, Байер Леверкузен, Нюрнберг, Белхатов, Раков Честохова, Радомско, Хръжановице |
22 | ![]() |
Валдер Рама | 20.11.1987 | 2009 | 182 | 78 | 1 | 0 | Инголщадт, Волфсбург, Рот-Вайс Есен, Шпортфройнде Йострих-Изерлон, Хаспе, Хаген |
26 | ![]() |
Ян Розентал | 07.04.1986 | 2000 | 186 | 75 | 65 | 10 | Щафхорст |
35 | ![]() |
Софиен Чахед | 22.11.1989 | 2005 | 175 | 71 | 0 | 0 | Алтвармбюхен, Изернхаген |
36 | ![]() |
Хендрик Хане | 15.04.1986 | 2000 | 173 | 65 | 7 | 0 | Хилдесхайм, Дуингер |
37 | ![]() |
Салваторе Зизо | 03.04.1987 | 2007 | 180 | 75 | 8 | 0 | Ориндж Каунти Блу Стар, Ю Си Ел Ей, Ориндж Каунти Блу Стар, Ю Си Ел Ей, |
Нападатели | |||||||||
9 | ![]() |
Майк Ханке | 05.11.1983 | 2007 | 185 | 85 | 57 | 14 | Волфсбург, Шалке 04, Бохум, Хам, Вийшерхьофен |
11 | ![]() |
Дидие Я Конан | 22.05.1984 | 2009 | 174 | 67 | 1 | - | ФК Русенборг, Мимозас Абиджан, Олимпик Спорт Абобо |
13 | ![]() |
Ян Шлаудраф | 18.07.1983 | 2008 | 180 | 68 | 22 | 5 | Байерн Мюнхен, Алемания Аахен, Борусия Мьонхенгладбах, Хасия Бинген, Висен |
24 | ![]() |
Иржи Щайнер | 27.05.1976 | 2004 | 179 | 78 | 201 | 37 | Спарта (Прага), Хановер 96, Слован Либерец, Баник Мост, Славия Прага, Лоуновице, Динамо Чешке Будьовице, Славия Прага, Сенохраби |
32 | ![]() |
Микаел Форсел | 15.03.1981 | 2008 | 184 | 79 | 32 | 7 | Бирмингам Сити, Челси, Бирмингам Сити, Челси, Борусия Мьонхенгладбах, Челси, Кристъл Палас, Челси, ХЯК Хелзинки, ФинПа Хелзинки, ХЯК Хелзинки, ПаПо Хелзинки |
Вторият отбор на „червените“ е воден от Андреас Бергман в началото на сезон 2009/10, когато започва сезонът в Регионална лига Север, но след уволнението на Дитер Хекинг след слабото начало на първия отбор в шампионата, Бергман е повишен в наставник на футболистите в Първа Бундеслига. Неговите задължения в дублиращия отбор на долносаксонците се поемат временно от бившите му помощници Лазар Джурджевич и Юрген Вилман.
№ | Играч | Рождена дата | В отбора от | См | Кг | Мач. | Гол. | Предишни клубове | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Вратари | |||||||||
- | ![]() |
Марсел Малук | 06.03.1989 | 2004 | 187 | 85 | - | - | Изернхаген |
- | ![]() |
Кристоф Хекерт | 04.05.1990 | 2009 | 194 | 82 | - | - | Ханза Люнебург, Айнтрахт Брауншвайг |
30 | ![]() |
Мортен Йенсен | 20.09.1987 | 2003 | 190 | 88 | - | - | Фленсборг, Хузум, Рьодемис |
Защитници | |||||||||
- | ![]() |
Оливер Йоану | 06.04.1989 | 2009 | 182 | 70 | - | - | Бергедорф 85, Фиер- унд Маршланде |
- | ![]() |
Сюлейман Челикюрт | 27.07.1989 | 2009 | 174 | 69 | - | - | Волфсбург, Остероде |
- | ![]() |
Йоханес Ибелхер | 09.05.1986 | 2008 | 186 | 82 | - | - | Обернойланд |
- | ![]() |
Тим Хофман | 09.06.1988 | 2009 | 187 | 77 | - | - | юноша на клуба |
- | ![]() |
Феликс Бурмайстер | 09.03.1990 | 2005 | 186 | 78 | - | - | Хамбюрен |
- | ![]() |
Марвин Каров | 22.08.1989 | 2009 | 180 | 89 | - | - | Волфсбург, Бергедорф 85, Хамбург, Конкордия Хамбург, Шпербер Хамбург |
Полузащитници | |||||||||
- | ![]() |
Щефан Квази Боачи | 26.07.1987 | 2008 | 180 | 71 | - | - | Тюркийемспор Берлин, Херта Целендорф, Бранденбург 03, Кикерс 1900 Берлин |
- | ![]() |
Виктор Боп | 31.10.1989 | 2009 | 180 | 73 | - | - | Байерн Мюнхен |
- | ![]() |
Хенрик Ернст | 02.09.1986 | 2007 | 189 | 84 | - | - | Хесел |
35 | ![]() |
Софиен Чахед | 22.11.1989 | 2005 | 175 | 71 | - | - | Алтвармбюхен, Изернхаген |
- | ![]() |
Том Кристиан Меркенс | 20 януари 1990 | 2000 | 169 | 60 | - | - | Вакер Нойщат |
- | ![]() |
Дейв Ото | 06.10.1988 | 2004 | 174 | 70 | - | - | Унион 60 Бремен |
- | ![]() |
Бени Мориц Хоозе | 26.04.1989 | 2009 | 176 | 70 | - | - | Алтона 93 |
- | ![]() |
Дениз Айчичек | 05.06.1990 | 2002 | 179 | 72 | - | - | Локум |
- | ![]() |
Яник Хилкер | 1 януари 1989 | 2008 | 176 | 72 | - | - | Блау-Вайс Швалбе Тюндерн |
- | ![]() |
Мануел Шмидебах | 1 януари 1970 | - | - | - | - | - | юноша на клуба |
- | ![]() |
Хендрик Хане | 15.04.1986 | 2000 | 173 | 66 | - | - | юноша на клуба |
Нападатели | |||||||||
- | ![]() |
Заша Капелман | 30.11.1990 | 2008 | 192 | 80 | - | - | Алерщет/Отендорф, Вердер Бремен, Випенкатен |
38 | ![]() |
Ярослав Линднер | 28.06.1988 | 2003 | 175 | 65 | - | - | Яновианка Янов |
- | ![]() |
Бенямин Гаудиан | 16.03.1986 | 2009 | 190 | 85 | - | - | Нойщрелиц, Шпандау, Конкордия Бриц 1916 |
- | ![]() |
Рубиц Газеми-Нобахт | 27.07.1987 | 2008 | 173 | 72 | - | - | Айнтрахт Нортхайм |
- | ![]() |
Флориан Бюхлер | 23.10.1988 | 2008 | 187 | 85 | - | - | Блау-Вайс Швалбе Тюндерн |
Следните популярни футболисти са носели екипа на Хановер 96 през годините:
|
|
|
През 2005 г. българският национал Чавдар Янков преминава от Славия в Хановер 96, където играе в халфовата линия на клуба. През лятото на 2009 г. той е преотстъпен на Дуисбург.
Всички наставници на клуба след 1932 г.:
|
|
|
|
|
|
Хановер 96 играе на А Ве Де-Арена, построена през 1954 г. под името Нидерзаксенщадион, който днес има капацитет от 49 951 зрители. Арената претърпява генерална модернизация, като отново отваря врати на 23 януари 2005 г. През Световното първенство 2006 стадионът посреща четири мача от първата фаза и един осминафинал. Нидерзаксенщадион е част от Световното първенство'74 и Европейското първенство'88.
Аматьорите на Хановер 96 играят на Айленрийдещадион.
Основният съперник на Хановер 96 е Айнтрахт Брауншвайг. Друг традиционен опонент е Вердер Бремен. В миналото Волфсбург няма никакви сериозни постижения и възходът му се дължи на стабилната финансова подкрепа от страна на автомобилния концерн Фолксваген, чиято централа също се намира в град Волфсбург, Долна Саксония. Поради това привържениците на Хановер 96 се опитват да игнорират съседите си поради тяхната „незначителност“. В последно време феновете на червените изпитват неприязън към Енерги Котбус, породен от инцидент през 1997 г., по време на финалния квалификационен кръг за класиране във Втора Бундеслига. Осветлението на стадиона в Котбус се поврежда по време на срещата между двата отбора и много привърженици смятат, че това е причинено умишлено от домакините, които освен това не направили всичко възможно да отстранят повредата. По-късно Енерги Котбус печели преиграването с 3:1 и се класират напред.
Хамбург е приятелски отбор, чиито привърженици споделят съперничеството с Вердер Бремен. Двата отбора делят инициалите HSV. Освен това хановерци поддържат добри отношения с феновете на Арминия Билефелд и датския Оденсе. Запалянковците на тези тимове често пътуват, за да се подкрепят взаимно.
96 – Alte Liebe е химнът на Хановер 96. Той звучи преди и след всяка среща на отбора и се пее от привържениците по трибуните. Заедно с Долносаксонската песен, песента, станала химн на „червените“, се пуска и на празничните дни в град Хановер.
За химн песента е приета през 1998 г. във връзка с благотворителната акция за събиране на средатва за ремонт на Айленридещадион. Композитори и текстописци на химна са Мартин Хюла и Кай Хофман. Първоначално „96 – Alte Liebe“ (български: „96 – стара любов“) е трябвало да се казва „96 – alte Dame“ (български: „96 – стара дама“, но поради придобилият вече публичност псевдоним на Херта Берлин като „старата дама“ идеята бързо е изоставена. През 2002 г. песента е презаписана в нов аранжимент от Дете Кюлман и това е вариантът, който днес звучи на домакинския стадион.
Официалната бира на клуба е Хасерьодер на пивоварната от град Вернигерьоре (Саксония-Анхалт). Тя е светло пиво и е една от най-разпространените бири в източната част на Германия. В миналото Хановер 96 е бил подпомаган от друга пивоварна – местната Гилде.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.