![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c3/Saint_Petka_Church_and_bell_tower%252C_Bozhenitsa.jpg/640px-Saint_Petka_Church_and_bell_tower%252C_Bozhenitsa.jpg&w=640&q=50)
Света Петка (Боженица)
църква в Боженица / From Wikipedia, the free encyclopedia
„Света Петка“ е българска църква, разположена в село Боженица, община Ботевград.
За информацията в тази статия или раздел не са посочени източници. Въпросната информация може да е непълна, неточна или изцяло невярна. Имайте предвид, че това може да стане причина за изтриването на цялата статия или раздел. |
„Света Петка“ | |
![]() Църквата и камбанарията | |
![]() | |
Страна | ![]() |
---|---|
Населено място | Боженица |
Религия | Българска православна църква – Българска патриаршия |
Епархия | Ловчанска |
Архиерейско наместничество | Ботевградско |
Статут | паметник на културата с местно значение |
Състояние | действаща |
„Света Петка“ в Общомедия |
Според проф. Велизар Велков след разрушаването на крепостта Боженишки Урвич е възникнал манастира в сегашната махала Коловци, на около 1 km от крепостта. Той предполага, че след запустяването на Коловския манастир (напуснат или разрушен) е възникнал друг манастир, където днес е царквата на с. Боженица.
Иван поп Лазаров, учител в Боженица в края на ХІХ и началото на ХХ в., пръв събира сведения за учебното дело в селото. От него черпи по-късно, през 1926 г., факти и материали, касаещи и църквата Петър Ценев, който пише книгата „Орхание и Орханийско“.
Всички учители са певци в църквата, и писари при старейшините. Част от свещениците са учители, като например Стоян Кнезовски, а също поп Герасим, поп Иван, свещеник Лазар Тодоров.
Царските двери на старата църква се намират в Националния археологически музей, където са регистрирани с вх. №1175. Предадени са на музея от Христо Георгиев от Враца на 4 април 1911 г. Музеят за тях е заплатил сумата от 40 лв. Старата църква, вероятно е опустошена по време на кърджалийските нашествия в края на ХVІІІ или началото на ХIХ в. според предания, селото на два пъти е нападано и изгаряно, като второто нападение е било в края на ХVІІІ в. Сегашната църква е изградена с труд и доброволна помощ, като майстор е Уста Стефан от с. Мировяне, Софийско. За това свидетелства надпис, издълбан на ъгловия камък вдясно на западния вход, на около 3 m от земята.
Църквата е обявена за паметник на културата с местно значение.