From Wikipedia, the free encyclopedia
Полеският държавен радиационно-екологичен резерват (на беларуски: Палескі дзяржаўны радыяцыйна-экалагічны запаведнік; на руски: Полесский государственный радиационно-экологический заповедник) е радиационно-екологичен резерват в региона Полесия в Беларус, опасващ територията на страната, която е най-засегната от радиоактивно замърсяване след Чернобилската авария.
Полески държавен радиационно-екологичен резерват Государственное природоохранное научно-исследовательское учреждение «Полесский государственный радиационно-экологический заповедник» | |
![]() Карта на резервата. | |
Местоположение | ![]() |
---|---|
Площ | 2162 km2 |
Създаден | 18 юли 1988 г. |
Уебсайт | zapovednik.by |
Полески държавен радиационно-екологичен резерват в Общомедия |
Резерватът е свързан с Чернобилската забранена зона в Украйна. Службата за мониторинг на околната среда и противодействие Беллесрад надзирава отглеждането на храна и лесовъдството в областта.[1]
Две години след Чернобилската авария беларуската част на забранената зона е разширена към по-силно замърсените райони. Тогава в Беларус е създаден затворен за обществеността резерват с обща площ от 1313 km2. Официално резерватът е основан на 18 юли 1988 г.[2] Преди инцидента на тази територия живеят над 22 000 души в 96 населени места. След аварията населението започва да се евакуира. През 1993 г. обхватът на резервата е увеличен с 849 km2, с което той става най-голямата защитена местност в Беларус и една от най-големите в Европа.
Териториите, намиращи са на юг от Гомелска област и граничещи с украинската забранена зона, включват части от районите Брахински, Хойникски и Наровлянски. Резерватът се пресича от река Припят. Южната му част се пресича от железопътната линия Чернихив – Овруч, която преминава през селата Капоранка, Колибан и Посудово. На северозапад от резервата е разположен националният парк Припятски.
Следният списък показва изоставените села на територията на резервата.
Селище | Население (1959) |
Район |
---|---|---|
Оревичи | 923 |
Хойникски |
Бабчин | 839 |
Хойникски |
Богуши | 599 |
Брахински |
Буда | 267 |
Хойникски |
Чемков | 138 |
Хойникски |
Дьорновичи | 1016 |
Наровлянски |
Горошков | 191 |
Хойникски |
Колибан | 977 |
Брахински |
Капоранка | 317 |
Брахински |
Кожушки | 869 |
Хойникски |
Ломачи | 177 |
Хойникски |
Новокухновщина | 135 |
Хойникски |
Нови Покровск | 176 |
Хойникски |
Посудово | 642 |
Брахински |
Пирки | 552 |
Брахински |
Рудие | 245 |
Хойникски |
Флората включва 1251 регистрирани вида растения, което е повече от две трети от флората в страната. 18 от тях са включени в Червения списък на световнозастрашените видове.[3]
Резерватът е дом на много редки и застрашени животински видове, които живеят добре в него, благодарение на липсата на хора. Това включва мечки, коне на Пржевалски, зубри, скални и морски орли. Тук живее и най-голямата популация на европейски блатни костенурки. Според администрацията на резервата, той приютява 7 вида влечуги, 11 вида земноводни, 46 вида бозайници, 213 вида птици и 25 вида риби.[3] От тях, 70 са включени в Червения списък на световнозастрашените видове, както и в Червената книга на Беларус.
Макар резерватът да е основан за целите на радиобиологията и екологията, той представлява особен интерес и за останалите биолози. Поради минималното човешко присъствие, е възможно да се наблюдава естественото развитие на дивата природа в Беларус.
Администрацията на резервата се намира в град Хойники. Основните му дейности включват:[2]
В резерватът са заети около 700 души, от които 40 са с научна степен. Ежегодният му бюджет съставлява около 4 милиона щатски долара.[4]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.