Моноплакофори или Моноплакофора (Monoplacophora) е малък клас дълбоководни мекотели, които до 1952 г. са били известни единствено по изкопаемите фосили от камбрий, силур и девон и са приемани за изчезнали.
Моноплакофори | ||||||||||||||
Класификация | ||||||||||||||
| ||||||||||||||
Научно наименование | ||||||||||||||
Lemche, 1957 | ||||||||||||||
Моноплакофори в Общомедия | ||||||||||||||
[ редактиране ] |
Откритие на съвременните представители
На 6 май 1952 г.[1] при датска експедиция на подводницата „Галатея“ са взети проби от дъното на океана около централноамериканското крайбрежие. Така са открити няколко мекотели от класа, с размери едва около 2 cm, които са причислени към вида Neopilina galatheae[2]. Това се случило в близост до тихоокеанското крайбрежие на Коста Рика на дълбочина 3950 m. Това събитие е описвано като най-драматичното в историята на малакологията откритие, сравнявано с откритието на друг жив фосил – латимерията.
Разпространение
Днес представителите са открити на дълбочина от 170 до 6500 m в Тихи, Атлантически и Индийски океани, включително и около Антарктида. Срещат се на дъното на водоемите върху твърд или мек субстрат.
Анатомия
Сред съвременните мекотели моноплакофорите са приемани за едни от най-примитивните представители на типа. Те притежават архаични черти, като обширна целомна празнина, метамерен строеж на някои от органните системи и примитивна нервна система.
Тялото отгоре изцяло е покрито от тънка овална, калпакоподобна или плоскоспирална (при изкопаемите) раковина със спирална извивка насочена напред, която ги отличава от коремоногите. При много от съвременните видове раковината е тънка и полупрозрачна с развит периостракум.
Кракът е подвижен и закръглен, разположен от долната част на тялото. Главата е слабо изразена от тялото. Липсват очи. На главата се намира уста, пред и зад която се намират дълбоки гънки. В края на задните се намират пипала, покрити с реснички, които вероятно участват в насочването на храната към устата. Притежават радула. В глътката се изливат каналите на големи слюнни жлези, а хранопровода притежава специфични джобове. В стомаха се намира т.нар. „кристално стъбло“. Хепатопанкреасът е чифтен. Червата завършва с анален отвор зад крака. Хранят се със субстрат от дъното.
При моноплакофорите е добре изразена метамерността на органите. Мантийната празнина съдържа от три до шест чифта хриле. Бъбреците са също от три до шест чифта, а половите жлези от два до четири. Мускулите на крака са до осем. Сърцето е съставено от чифт предсърдия и чифт камери. Нервната система е представена от надлъжни нервни кордони. Моноплакофорите са разделнополови като само някои от видовете като Micropilina arntzi са хермафродитни.
Източници
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.