From Wikipedia, the free encyclopedia
Младен Н. Панчев (Панчов) е български просветен деец от късното Българско възраждане.[1]
Младен Ненов Панчев | |
български просветен деец | |
Роден |
3 март 1860 г.
|
---|---|
Починал | 10 януари 1950 г.
|
Учил в | Лайпцигски университет Женевски университет |
Семейство | |
Съпруга | Евгения Настева Стоянова |
Деца | Веселинка Младенова Бояджиева; Ненчо Младенов Панчев; Милка Младенова Чуклева; Асен Младенов Панчев |
Роден е в Лом в 1860 година. Учи в Лом и в София до 1884 година, след което учи социални науки в Женевския университет. Доброволец е в Сръбско-българската война от 1885 година.[2] В 1890 година завършва Историко-филологическия факултет на Лайпцигския университет.[1] Става учител и преподава в българската девическа гимназия в Солун в учебната 1893/1894 година.[3][1] През следната 1894/1895 учебна година преподава в Солунската българска мъжка гимназия.[4][1]
Член е на Учебния съвет в София и е окръжен училищен директор.[1]
От 1911 до 1918 година Панчев е директор на Народния етнографски музей в София.[1] През септември - ноември 1917 година е в научна командировка в Македонската военно-инспекционна област, по време на която събира етнографски материали за музея.[5]
Жени се в град Солун за Евгения Настева Стоянова, дъщеря на Насте Стоянов. От брака им се раждат две дъщери, Веселинка Младенова Бояджиева и Милка Младенова Чуклева, и двама сина. Единият син Ненчо Панчев е строителен инженер,[6] а другият Асен Панчев - футболист.
Умира на 10 януари 1950 г. в град София.[1]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.