From Wikipedia, the free encyclopedia
Кулаги (на руски: Кулаги) е село в Кулажското селско поселение (вид община от множество малки населени места) в Суражски район на Брянска област в Русия.[4][5][6]
Административен център на Кулажското селско поселение (общината) е посьолок Лесное.[7]
Не трябва да се бърка за хутора Кулаги в Шарковщински район на Витебска област в Беларус.
Селото се намира в крайната южна част на Суражски район и в югозападната част на Брянска област, в зоната на иглолистно-широколистни гори,[8] в част от Днепърската низина, на брега на река Козка, покрай автомобилен път 15К-1304, на разстояние около 8 километра (по права линия) южно от административния център на Суржавски район – град Сураж. Средната надморска височина е 176 m.[9]
До средата на XVII век селото е било част от Полксо-Литовската държава и е било феодално владение на шляхтича Черновски.[10]
След възтанието на Богдан Хмелницки и отцепването на казаците от Полско-Литовската държава и основаването на Казашкото хетманство през 1649 г., селото става рангово владение на заемащия длъжността полковник на Стародубския полк – в хронологичен ред – Пьотр Иванович Рославец (1667–1673 г.), Тимофей Алексеевич Жоравко (1673-1678 г.), Григорий Карпович Коровка-Волский (1678–1680 г.), Семион Иванович Самойлович (1680–1685 г.), Яков Иванович Самуйлович (1685–1687 г.), Тимофей Алексеевич Жоравко (1687–1688 г.), Михаил Андреевич Миклашевски (1689–1705 г.).[11][12] Същевременно, част от управата се осъществявала от Стародубския магистрат (кмет), както е посочено в документ от 1727 г.[13] Каква част от властта се възприемала от стародубския полковник, и каква от стародубския кмет е неясно.[13]
С универсал (указ) на хетман Иван Скоропадски от 1711 г., село Кулаги, заедно с махалата Субовичи, е дадено като лично наследствено феодално владение (не служебно/рангово) на Иван Даровски.[11][13] След смъртта му, селото се наследява от сина му Петър, а после от дъщерята на последния – Уляна.[14]
Според описание от 1781 г., земите на селото са били неплодородни, поради което населението се занимавало предимно с обработване на горски суровини – например, от лико и липа изработвали груб плат, подобен на зебло, наречен рогожа.[14]
По-късно, селото е върнато като рангово владение на заемащия длъжността Стародубски полковник, като по него време това е бил Андрей Михайлович Миклашевски (10.11.1729 г. – октомври 1730 г.).[10]
През XVIII век село Кулаги е част от Новоместската сотня (подразделение) на Стародубския полк. През 1859 г. тук (тогава в Суражски район на Черниговска губерния) са преброени 137 двора (домакинства),[15] а през 1892 г. – 238 двора (домакинства).[15]
Броят на населението: 955 души (1859 г.),[16] 1.701 души (1892 г.),[17] 733 души (99 % руснаци) през 2002 г.,[18] 658 души през 2010 г.[19]
В селото се намират:[20]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.