From Wikipedia, the free encyclopedia
Жан Жионо (на френски: Jean Giono) е френски пацифист, сценарист, поет и писател на произведения в жанра драма. Приятел е с Андре Жид, Жан Гуено, Люсиен Жак, Жорж Гимел, и др., но остава в периферията на литературните течения на своето време. По-голяма част от творчеството му има за фон селския бит в област Прованс.
Жан Жионо Jean Giono | |
![]() | |
Роден | 30 март 1895 г. |
---|---|
Починал | 9 октомври 1970 г. Маноск, Франция |
Професия | писател, поет, сценарист |
Националност | ![]() |
Активен период | 1923 – 1970 |
Жанр | поезия, драма |
Известни творби | „Хусарят на покрива“ |
Награди | ![]() Литературна награда на Принца на Монако |
Повлиян от
| |
Съпруга | Елизе Маурин (1920 – 1970) |
Деца | Алин (1926), Силви (1934) |
Уебсайт | centrejeangiono.com |
Жан Жионо в Общомедия |
Роден е на 30 март 1895 г. в Маноск, Франция. Единствен син на обущар и перачка. Вдъхновява се от класическите автори и започва да пише от ранна възраст. През 1911 г. напуска училище поради финансови проблеми на семейството. Започва работа в банка и продължава да учи самостоятелно. Участва като пехотинец в окопната война през Първата световна война и е през 1918 г. е леко обгазен в Битката при Вердюн. Ужасите на войната го правят убеден пацифист. След войната се връща в банката, където работи до края на 1929 г. На 20 юни 1920 г. се жени за приятелката си от детството Елизе Маурин. Имат две дъщери – Алин и Силви.
Заедно с работата си започва да пише стихове, а първата му стихосбирка е публикувана през 1923 г. През 1929 г. е издаден дебютният му роман „Colline“. За него е удостоен с литературната награда „Брентано“. За романа си „Regain“ от 1930 г. получава литературната награда „Нортклиф“.
Успехът на първите му произведения му дават възможност да купи самостоятелна къща в Маноск и да се посвети на писателската си кариера. През 1932 г. е удостоен с отличието Кавалер на Ордена на Почетния легион.
Преди Втората световна война публикува много антивоенни материали. През 1939 г. купува две ферми, с които подпомага бежанците и болните през войната. На 14 септември 1939 г. е арестуван за пацифизма си, а по-късно е уволнен от армията и освободен. По време на войната сътрудничи с правителството на Виши и един от гласовете на Радио Париж. Заради това след войната през септември 1944 г. е арестуван и е освободен през януари 1945 г. Забранено му е да публикува до 1947 г.
В следващите години са издадени едни от най-добрите му произведения – „Mort d'un personnage“, „Les Âmes fortes“, „Хусарят на покрива“ и „Le Moulin de Pologne“, които го правят един от видните френски писатели на 20 век. За цялостното си творчество е удостоен през 1953 г. с литературната награда на Принца на Монако. През следващата година е избран за член на „Академия Гонкур“.
Много от произведенията му са екранизирани от режисьори като Марсел Паньол, Жан-Пол Рапно и Раул Руис. Много успешен е сценарият му за филма „Крез“ от 1960 г. През 1961 г. е председател на журито на филмовия фестивал в Кан.
Макар да пътува понякога, твори предимно в родния си град, заради което е наричан „неподвижният пътешественик“.
Жан Жионо умира от инфаркт на 8 октомври 1970 г. в Маноск.
През 1990 г. дъщеря му и вдовицата му учредяват литературна премия на негово име (Grand prix Jean-Giono) за френскоезични автори на романи. Премията се финансира от Фондацията на Пиер Берже и Ив Сен Лоран.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.